Režie:
Fritz LangKamera:
Milton KrasnerHudba:
Hans J. SalterHrají:
Edward G. Robinson, Joan Bennett, Dan Duryea, Margaret Lindsay, Rosalind Ivan, Jess Barker, Charles Kemper, Samuel S. Hinds, Vladimir Sokoloff, Arthur Loft (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Chris Cross je z duše poctivý pokladník ve velké firmě. Tedy až do okamžiku, kdy na ulici pomůže slečně Kitty a zamiluje se do ní. Za její krásnou tváří se však skrývá vypočítavá ženská připravená využít situace dostat z bláznivého staříka co nejvíc peněz. Kam až dovede Krise slepá láska? (raffspIn)
Recenze (48)
Mnohem lepší bratříček Ženy za výlohou, které sice (až na prvotřídní závěr) nestíhá co se atmosféry týče, naopak příběhem a vlastně celým jeho zpracováním ji nechává daleko za sebou v prachu. Na hlavní dvojici je škoda plýtvat slovy, jejich postavy jsou jednoduše bezchybné, kdo mě však překvapil byl obyčejně nevýrazný Dan Duryea. Jeho role mu očividně sedí a svým slavnějším kolegům bez problému stíhá. Dojem nakonec docela kazí chvílemi zbytečné natahování a vůbec bych se nezlobil kdyby se konec o nějakých deset nebo patnáct minut uspíšil. ()
Tématu moderních čarodějnic (Dylan: treacherous young witches) věnovali v první polovině dvacátého století značnou pozornost právě ti nejtalentovanější režiséři. Proč (Renoir, Lang, Buňuel atd.) věnovali svůj um právě tomuto, dnes již už ne tolik frekventovanému tématu? Považovali ho za zásadní? Měli s ním vlastní zkušenosti? A nyní už to není problém? Nebo se něco takového již neděje? Je pan Křížem Kráž (výborný Edward G. Robinson) už přežitkem? Obávám se, že ne! Ještě minulý rok se můj zubař, doktor Jan Well, soudil s ženou, která na něm vymánila, zřejmě s příslibem sňatku, dva miliony. Soud ji správně osvobodil, protože finační "dary" dostávala ne ze své, ale z jeho vůle. O peníze sice přišel, ale zato se usmířil s manželkou, a pokud vím, šťastně žije v obci poblíž Brna. Fritz Lang to již takhle nezfilmuje, udělal to dopředu, toto je jen jedna z možných variant. ()
Jeden z najslabsich noir filmov co som videl, k noiru my pasuje hlavne detektivka a tie riesit to, ako si kedajaky mental skrabe na papier svoje haky -baky a cmaranice. Fakt ako Edward G. Robinson hral uplne hovno a Joan Bennett nic nepredviedla. V strede filmu vladne k tomu este aj priserna nuda vatovo plane plky. 60 % ()
Noirová tragédia podľa Fritza Langa. Režisérsky velikán a herecký trojlístok Robinson-Bennett-Duryea po druhýkrát spolu a opäť zásah do čierneho! Treskúci dážď a znervózňujúco blikajúci neón za oknom depresívne tmavej izby – to je ešte prechádzka ružovou záhradou oproti hyenistickému zneužívaniu jedného dobráka zo strany ústrednej dvojice. A ten krutý záver... je aj na noir príliš noir. Depresívny a bezútešný. Btw, už viem odkiaľ v Basic Instinct (1992) mali sekáčik na ľad! PS: po rokoch a opakovanom pozretí idem do plných! ()
Stylova noirovka pod rezii genialniho Fritze Langa. Vedle ni vynika jeste skvely pribeh a dobre zahrane postavy. ()
Atmosfera, pribeh, ja tyhle filmy jim... ()
Poslední čtvrthodina nakonec výsledný dojem docela zlepšila, protože do té doby to byl takový celkem průměr. Katarzní závěr však hodil na celý příběh jiné světlo a dohromady se tak jedná o zajímavý film, i když se z podobné doby dají vidět mnohem lepší. 70% ()
Dan Duryea a jeho role grázlů :D a ten jeho charakteristickej hlas. Byl to borec. ()
Režisér Lang si zopakoval spoluprácu z filmu Žena za výlohou nielen s charizmatickým Robinsonom, ale aj s Bennettovou a Duryeajom. Výsledok už nie je tak dobrý ako predchádzajúci film, stále však ide o solídnejší noir. Robinson je ako vždy skvelý, aj keď ho mám radšej v zápornejších roliach. Čo ma ale šponovalo bol príbeh, v ktorom sa dobrácka, poctivá, ale bohužiaľ veľmi naivná hlavná postava necháva vťahovať do intríg a klamstiev mladej povrchnej dvojice. To vťahovanie je dosť naťahované. Našťastie, vyvrcholením je mnou očakávané rozpáranie čriev. Záver okolo ukecaného svedomia bol však zbytočný a vlastne aj trápny. ()
Jeden z najlepších film-noirov aké som zatiaľ mohol vidieť. Lang tentokrát nesklamal a vytvoril ponuré, temné prostredie. Film sa zo začiatku pomaly rozbiehal a v duchu som sa obával toho romantického nábehu. Neskôr sa nám objavili problémy postáv, kde najviac zaváži (samozrejme) problém hlavnej postavy - s ňou nejde inak iba sympatizovať. Optimizmus, rovnako ako v ďalších filmoch tohto žánru, sa veľmi rýchlo vytráca a nahrádza ho pesimizmus. Keďže peniaze hýbu svetom naivný hlavný hrdina spadne do pasce o prachy zaslepený láskou. V tomto prípade femme fatale nebola taká výrazná, keďže aj táto žena bola naivná a ovplyvnená svojim priateľom. Stupňovanie príbehu bolo dobre zvládnuté a posledných 20 minút diváka úplne odrovná. Tu si hlavná postava prejde psychologickým kolotočom až sa dostane na úroveň nestabilnej osobnosti. Celkový koniec akoby opäť definoval učebnicovou formou žáner film noir - nečakajte žiadny happy end. 90% ()
Noirový milostný trojúhelník, důvěřivý zamilovaný účetní, kouzelná ale falešná femme fatale a fešný křivák a zloděj. Tento trojúhelník se nám pomalu roztáčí a je jasné, kam bude směřovat, a veselé to nebude. Jsem nadšený - byl jsem napjatý, zasmál jsem se a hlavně jsem byl očima přilepený k plátnu do poslední chvíle. ()
Naivita Robinsonova charakteru, je bezbřehá, vypočítavost a manipulativnost, jeho okolí, by prohlédnul -doslova- i slepý (!) to je, ale asi tak jediné, co bych fascinujícím způsobem slizkému a odpudivému Langově světu vytkl ..závěr, už je pak jen jedno obludné soukolí deprese a beznaděje ()
Skvělé drama o milostném vzplanutí postaršího muže do protřelé podvodnice ()
Přesně jeden z těch filmů, kdy nechápu hodnocení. Starý, dlouhý a zoufale naivní film, navíc melodrama jak když vyšije. Na jedné straně je starý naivní účetní, kterým pohrdá i jeho rašploidní žena. Na druhé straně vypočítavá femme fatale, do které se účetní zamiluje, a její bezcharakterní milenec, kteří si z něj udělají dojnou krávu. Víc černobílejší a naivnější už to být ani nemohlo, navíc celý film končí skoro tak stupidně jako předchozí film Langa s Robinsonem SPOILER hrdina spáchá úspěšně vraždu a vyhne se usvědčení, aby ho přišli strašit duchové mrtvých KONEC SPOILERU. Dvě hvězdičky za bezchybnou formální stránku, ale Lang mým oblíbeným režisérem nebude. ()
Celkem nuda, až na ten psycho konec. I Lang umí zklamat. ()
"Could I paint you?" "Well, I was going to do this myself, but, uh, paint me, Chris." Remake, ktorý za originálom (La Chienne (1931)) z môjho pohľadu trochu pokrivkáva. Ale je aj celkom možné, že to závisí aj od toho, ktorý z tých dvoch filmov si človek pozrie ako prvý. Táto verzia Fritza Langa má určite tiež svoje kvality, pôvodná verzia Jeana Renoira má ale lepší náboj, všetko som pri nej prežíval tak akosi intenzívnejšie (má výraznejšie postavy a aj vzťahy medzi nimi). Menej mi tu sadli aj hereckí predstavitelia, hlavne môj neobľúbený Edward G. Robinson (Chris Cross) s podivne kyslým výrazom tváre. Dosť odlišne tu vyznieva záver filmu, ktorý ma nechal pomerne chladným, zatiaľ čo záver originálnej verzie na mňa naopak silne zapôsobil. Vyzdvihnúť môžem celkom slušnú hudbu. ()
Ale jo, byť je to dost zdlouhavý, má to dobrou zápletku a dost hustej psychózní konec, na rozíl od "Žena za výlohou" kde je celej film skvělej ale závěr to podělal. Kdybych si měl vybrat, tak ten druhý snímek by zvítězil, přesto je Scarlet Street na svou dobu výborný nadčasový film a Fritz Lang v něm opět projevil své dokonalé tvůrčí schopnosti. ()
Motto: "Každý obraz, pokud je dobrý, je jako milostný poměr." Po Ženě za výlohou použil Fritz Lang stejný ansámbl pro decentnější příběh, ne tolik napínavý, ale se zřetelnějším důrazem na vlastní závěr. V zajímavém srovnání obou filmů jde o jakési přehodnocení všech hodnot. Oba by se mohly dokonce vykládat dohromady. Šarlatová ulice je založena na francouzském románu Fena (La Chienne) od Georgese de La Fouchardiere, jehož stejnojmennou adaptaci natočil Jean Renoir už v roce 1931 (dalším Langovým "remakem" Renoira bude Člověk bestie). Šarlatová ulice byla tehdy divácky poměrně úspěšná a jistě připravila půdu pro vyvrcholení Langovy spolupráce s producentem Walterem Wangerem a jeho ženou Joan Bennettovou v Tajemství za dveřmi (kde je vnitřní hlas udělán se stejnou působivostí jako Chrisovy hlasy). Pokud jde o tehdejší názory amerických kritiků, ti Langa přehlíželi, a Šarlatová ulice byla v několika amerických městech dokonce zakázána se slovy jako obscénní, neslušné, nemravné, prostopášné, rouhavé (u hollywoodsky stylizovaného filmu velmi s podivem!). Zpětně viděno, přípravnou hodinu a půl režíruje Fritz Lang s neuvěřitelnou chutí. Co mohlo být hollywoodskou nudou, není (Chrisovy-Kittyny malby jsou mimochodem velmi pěkné, i když jim chybí perspektiva). K psychozávěru mi zase chybí slova, proto absolutní hodnocení. Lang je tu napřed o několik desetiletí, přičemž divákům Ženy za výlohou musel "tentýž" film připadat opravdu šokující, už zde nemáme žádné hraní, žádnou travestii, žádnou úlitbu. Vánočně pesimistický konec navíc vůbec nezapadá do atmosféry krátce po Vánocích roku 1945, doby premiéry filmu. Najednou je opravdovější než život sám. "Trestu nikdo neujde." ()
Veľmi temný, nepredvídateľný a v konečnom dôsledku depresívny noir od nemeckého emigranta, režiséra Fritza Langa (napr. Metropolis). Lang je pre noir absolútne klúčovou postavou a zrejme aj zakladateľ celého žánru, kedže si zo sebou do USA priniesol svoj nemecký expesionizmus, ktorý okrem zvláštneho nasvietenia využíval netradičné usporiadanie priestoru, okien a zrkadiel, pomáhajúce vytvárať zaujímavé kompozície, ktoré zvýrazňovali vertikálne priestory, oddelenia medzi postavami a dvojité prirodzenosti. Bezútešný film, kde konečne nemusel robiť Lang kompromisy ako u The Fury (1936), alebo ako aj u The Woman in the Window (1944) a mohol si dovoliť nepríjemný koniec. Navyše sú tu len samé zlé, správne jednorozmerné, alebo slabošské postavy, prezentované výbornými hereckými výkonmi (hlavne Edward G. Robinson a Joan Bennett), ktoré to celé dotiahli do plnej noirovej krásy. Nemám vôbec žiadne výhrady. ()
Děsím se představy, že mě po padesátce přepadne druhá míza a já se šíleně zakoukám do nějaké mladé sukně. Samozřejmě, teď si to rozhodně nepřipouštím ale vím, že my chlapi věkem děláme občas pěkně pitomé věci. A nejen věkem… Šarlatová ulice Fritze Langa, tomu já říkám parádní noir. Naprosto výstavní po všech stránkách. Příběh výborně gradovaný, ač možná trošku předvídatelný. Co ale chcete, je tady jeden naivní postarší pán, manipulativní a zároveň manipulovaná mrcha a slizounský floutek, kterému byste dali pěstí ihned jak by na vás promluvil. Atmosféra by se dala s přibývajícími minutami krájet, pravidla žánru jsou perfektně respektovaná a dovedená k dokonalosti. Když se dva snaží přežít na úkor druhého, nikdy to nedopadne dobře. Ale co bych povídal, koukněte se sami, stojí to zato… Fritz Lang je neuvěřitelný režisér. A zase jeden z těch, jehož filmy jsem objevil poměrně nedávno. Ani tímto svým filmem mne nezklamal a opět do něj zakomponoval trochu toho vyššího poselství, tentokrát to je o síle lidského svědomí, před nímž se člověk jen tak neskryje. Herecké obsazení nemohlo být lepší. Edward G. Robinson je pro mne jistotou a hodně se mi líbí obsazení Joan Bennett, přestože je velmi pohlednou ženou, nenáviděl jsem její postavu Kitty od samého počátku a byla mi až odporně nesympatická (ta postava, nikoliv herečka). Dodala své postavě zvláštní postoj a i v tom hlase jsem slyšel neskutečně vypočítavou mrchu. A to k perfektnímu noiru prostě patří… ()
Reklama