Režie:
Janez BurgerKamera:
Marko BrdarHudba:
Damir AvdićHrají:
Maruša Majer, Matjaž Tribušon, Nataša Barbara Gračner, Branko Šturbej, Leon Lučev, Polona Juh, Mojca Funkl, Mateja Pucko, Vladimir Vlaskalic, Silva Čušin (více)Obsahy(1)
Poté, co mladá Mara porodí syna Ivana, začne její nejhorší noční můra. Ivanův otec – vlivný podnikatel je obviněn z ekonomických zločinů a je na útěku před policií i před svými partnery. Tajně se spojí s Marou a přesvědčí ji, aby spolu všichni tři utekli do Itálie. Jeho partneři jej ale nehodlají nechat naživu, protože by mohl dokázat svou nevinu. Když je na čerpací stanici dostihnou, mají uprchlíci jedinou možnost, jak se zachránit – musí nechat Ivana v autě a utéct. Mara je postavena před kruté rozhodnutí – má kvůli muži, kterého miluje, opustit své dítě? (Balkanfilm)
(více)Recenze (15)
podstata příběhu je až na konci .Rozhodnutí nežít jako pronásledovaní běženci.Je vidět že mnozí buď neví ,nebo nebo zapoměli jak se tady po 89 rozmohly mafiánské východní praktiky.Denně nějaká vražda.Zakopné prostitutky...Mara pochopila že si je najdou všude.A nezastaví se před ničím.A řeči peněz rozumí velice kdekdo.I na úřadech ()
Film je syrový a depresivní a musím říct, že scény porodu nebo věco kolem kojení já moc nemusím a tady ten film teda v těchto záležitostech se rozhodně nebojí. Jediná postava, která mě na celém filmu byla sympatická bylo to miminko. Opravdu hodně natural drama, ale kvalitka, to zase jo. ()
Depresivní a nepříjemná depka ze Slovinska! Hlavní hrdinka je postavena do velmi nepříjemné situace, kde bude čelit rozhodnutí mezi svým čerstvě novorozeným synem anebo mužem, kterého až chorobně miluje. Slovinsko servíruje hodně hutnou psychologickou dramu, která se nebojí nahoty a detailního porodu za což zvedám palec nahoru, ale trošku mi vadilo pomalejší tempo. Je to trošku art. Matky film budou zvládat těžce, takže opatrně! 6/10. ()
"Héj, hej Ivan, sugar baby", spievala začiatkom 90. rokov slovenská skupina Slobodná Európa. Aj tu sa príbeh začína narodením sladkého Ivanka. Len okolnosti okolo pôrodu a následné peripetie už sladké vôbec nie sú. Dieťa je nemanželské, tata v čase pôrodu vo väzení. Otcovi obchodní a parťáci a právnik si rukavičky neberú. Matke dôrazne vysvetlia, že nie je možné rodinu bohatého finančníka s problémami so zákonom ešte zaťažovať plodom jeho mileneckej lásky. Matka Mara sa teda ocitá v záchytnej sieti prechodného pobytu v dome pre slobodné týrané matky. Nevzdáva sa však a túži po rodine, ktorá by poskytla dieťaťu normálne zázemie. Cesta za jeho dosiahnutím však má mnohé úskalia. Vývoj situácie si vyžiada od mamy rozhodnutia, ktoré nie sú ľahké ani jednoznačné. Trpká sociálna dráma matky bojujúcej o svoje dieťa, napriek nepriaznivým okolnostiam. Zanechá na podnebí trpkú pachuť toho, ako ľudia pristupujú k potomkom i partnerom a aké môžu byť dôsledky prístupu sociálneho systému štátu.70% ()
Drsný film, od začátku do konce, pro těhotné a kojící ženy prakticky nepřístupné. Pro mě až přespříliš a společně se spoustou dějových zvratů i postav, to nakonec nebylo úplně ono. Možná jednodušší a přesto složitější, klidně se stupňující dějová linie, by mi pomohla, zde se vše přiřítí jako lavina, aby se film na konci vrátil na začátek, do jeho nejhezčí fáze, ve které se Mara rozhodla pokračovat v životě (obě scény výborné). Okolí, naší emočně nestabilní a, kdo ví vlastně proč, naprosto rozhozené maminky, mi také moc nesedlo, ale i tak se jedná o velmi dobře zvládnutý film, který potvrzuje současnou nadprůměrnou evropskou kvalitu. [Filmový klub Citadela - Litvínov] ()
Chtělo to lepší scénář. Pak bych se co chvíli nemusel ptát, proč se určitá postava chová jinak, než předtím - přičemž žádný přechod tam zobrazen není (ačkoli občas je, ale ne většinou) - a proč o minulosti jak Mary, tak jejího manžela je řečeno tak málo. Navíc, a to mi vadí úplně nejvíc, je zde nejedna scéna, která působí strašně prvoplánově (především ta s polštářem, abych nespoileroval). Jinak to je dobře zahrané, má to zajímavý příběh a od druhé poloviny to začne být i atmosférické i napínavé, pár silných scén v tom je, depka to je taky slušná, ale prostě na tom měl Burger víc zapracovat. Hlavně na tom scénáři. Takhle nejen, že to ve mě celkově silnější dojmy nezanechalo, ale ani nemám potřebu to někdy vidět znova. Ale i tak to nechci zatracovat, jelikož to vůbec není špatný film a za zhlédnutí stojí. Lepší 3* ()
Tak syrově naléhavý a silně naturalisticky podaný filmový příběh se zrovna často nevidí. Od začátku až do konce diváka provází tísnivý pocit vyvolaný představou, co hrozného se zase přihodí. Nemalou zásluhu na tom má bezesporu také Maruša Majer, která se do role bezmocné a zoufalé prvorodičky naprosto dokonale převtělila, jak emotivně ji zahrála. Scénář je možná maličko překombinovaný, ale jinak nemám sebemenší výtku. Když zapátrám v paměti, tak si nevybavím žádné jiné setkání se slovinskou kinematografií a musím konstatovat, že jsem si napoprvé vybrala moc dobře, jelikož šlo o nesmírně silný zážitek. (85%) ()
Vyhraje dítě nebo milenec? Naprosto dokonalý herecký výkon Maruši Majer..... A vyhraje film Oscara? Mohl by... ()
Ač film nese mužské jméno Ivan, tak ten malej prd'ola nebude mít žádnej vliv na to, co se kolem něj děje. Ovšem výsledek událostí, který se ve filmu stanou, rozhodně jeho život ovlivní. Film je to drsnej a depresivní, ženský publikum bude některý scény těžce kousat, ale o to víc budou hlavní hrdince fandit, aby si vyřešila bordel ve svým životě. Aspoň že ten konec byl trochu povzbuzující. ()
Janez Burger se s tím příliš nemaže a servíruje příběh, ve kterém jde jakákoliv idylka stranou, platí pouze to, že vždycky může být ještě hůř. Závěr se snad může jevit jako malá naděje, což ovšem platí pouze vzhledem k předešlému dění. To je výborně syrově pojaté, čemuž odpovídá i reportážní kamera, která najde klid snad jen ve scéně uvědomění si jak dál, jenž následuje po zmlácení hlavní hrdinky... ten statický záběr ze země. Maruša Majer se potom do Mary dokonale převtělila, výborný výkon. 80% ()
Šedivá deprese na slovinský způsob. Snad nikdy jsem u filmu nepociťoval takovou tíseň. Je hodně detailní už od prvních minut, přes které jsem měl dost velký problém se vůbec prokousat. Myslím že tvůrci se takto snažili co nejvíc vykreslit pouto mezi matkou a dítětem, kdy vám pak na základě dalších rozhodnutí hlavní hrdinky zasazují ránu za ránou. V závěru jsem byl doslova zpráskaný a čekal na ránu z milosti, která přišla v podobě finále, u kterého jsem nedýchal. Taky nebudete. Dýchat ani litovat toho času.. ()
Ja som Ivanova mama... ()
Mara porodí sice syna Ivana ale řve jak makak co mu sebrali banán, to je jako když soused zapne sbíječku zrovna když jste zalezli do brlohu. Manžel Rok Kratochvil chtěl jméno Taras, jediný člověk co měl plán a myslel. Mladá a životem nepolíbená Mara se nechala ojet od rádoby podnikatele co je starší o víc jak 20 let, ona nevzdělaná, tupá, hysterická slepice. Burger až budě příště natáčet její pozadí tak ať to rovnou natáčí v žánru horor. A takhle to dopadá v reálném životě, ze všeho nejvíc bude trpět jenom to dítě. Ze života, s emocemi, napětím a úsměvným zakončením které mě překvapilo. Jedním slovem Balkán, žádné sraní s mladou paní! ()
Divně sesmolený příběh.... ()
Byla jsem připravená úplně na všechno a vůbec jsem nebyla zklamaná, naopak. Skvěle zahrané i natočené, navíc milé překvápko nakonec. Film stoji určitě za zhlédnutí, momentálně k vidění na HBO GO. ()
Reklama