Režie:
Sergio LeoneKamera:
Tonino Delli ColliHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Robert De Niro, James Woods, Elizabeth McGovern, Treat Williams, Tuesday Weld, Burt Young, Joe Pesci, Danny Aiello, William Forsythe, James Hayden (více)Obsahy(1)
Jako kluci si slíbili, že jeden pro druhého zemřou. Jako muži slib dodrželi... Newyorský gangster David Aaronson, přezdívaný Noodles, uprchne z města před federálními agenty. Vrátí se až po pětatřiceti letech. Na známých místech ho pronásledují vzpomínky na mládí, kdy začínal jako vůdce klukovské bandy v židovské čtvrti. Jeho nejlepším přítelem se stal stejně schopný Max Bercovicz. Oni a další mladíci si v dobách prohibice dokázali vybudovat silné postavení v newyorském podsvětí. Brutální násilí pro ně už od dětství bylo denním chlebem, později se k němu přidala chtivost po penězích a moci. Zároveň by však nemohli přežít bez silného přátelského pouta a vzájemné důvěry. Jeden z nich však toto pouto přerušil, když na telefonu vytočil číslo policejní stanice... Legendární sága italského režiséra Sergia Leoneho patří mezi nejlepší díla gangsterského žánru. Tvůrce ji připravoval dvanáct let, přičemž podkladem byl autobiografický román spisovatele Harryho Greye "The Hoods" (Chuligáni). Strhující epos o násilí, moci, vášni a solidaritě uvedl Leone na MFF v Cannes v roce 1984 v téměř čtyřhodinové verzi. Američtí distributoři si v době premiéry vynutili zkrácení filmu zhruba o hodinu. Dílo tak značně utrpělo a vinou toho nezískalo žádnou oscarovou nominaci. Uznání kritiky i diváků si film v USA získal až později, po uvedení plné verze na kazetách a DVD. (Česká televize)
(více)Recenze (1 052)
Epos o priateľstvach, sklamaniach, zlyhaniach, láske a osude v partii mafiánov v časoch prohibície. Podmanivá hudba a nezameniteľný rukopis Sergia Leone. Dlhé scény, kde emócie planú z tvári hercov. Must-see ako pocta poslednému filmu Sergia Leone. ()
Až na nudnejší začiatok ma film celý čas bavil. Mohol by som tam ešte vytknúť miestami dlhú hudbu, ale beriem to ako súčasť celku. Dávala tomu atmosféru. Robert De NNiro tam bol ešte mladý, aj keď nepodal 100% výkon filmu dávam 10/10 bodov. ()
Dlouhé, nudné, bez šťávy, ani po těch skoro 4h jsem si k chlapcům nevytvořil žádný vztah ()
Dle hodnoceni většiny jsem čekal přelomové dílo, ale ja ho v tom nějak neviděl. Možná za čas až budu mít 4 hodiny volna nazbyt, to zkusim ještě jednou. Prozatim zůstává za Tenkrát na západě hodně daleko. ()
Těsně po zhlédnutí jsem měl pocit, že je to nejlepší film, co jsem zatím viděl...film v pravém slova smyslu, takovej ten klasickej, kterej si nemusí pomáhat technikou, charismatem hrdinů, sexem, adrenalinovými akcemi, super promyšleným dějem, těžkou filosofií, emocionálními výlevy, megalomanskou výpravou...ničím takovým si nemusí pomáhat a je prostě dokonalej i tak, přestože na něm racionálně vzato člověk nemůže na první pohled nic extra zvláštního najít a přestože s odstupem vidím, že měl určité mouchy. V průběhu mi to nepřišlo, ale po skončení jsem si uvědomil, jak strašně smutnej ten film byl. Nesouhlasím s tím, že byl o přátelství - ano, je pravda, že ti kumpáni se znali od mala, ale to je tak zhruba všechno. Kromě poměrně dobrosrdečného Noodlese ti zbylí z party pro sebe v podstatě nic neudělali, kamarádili spolu, protože spolu pracovali a protože nikomu jinému než sobě nemohli důvěřovat díky tomu, čím se zabývali. To je z nouze kamarádství, spíše jakási pudem sebezáchovy vynucená kooperace, neboť celý zbylý svět byl proti nim...a dokonce ani tak se to neobešlo bez zrady. Přišlo mi, že celej film je o Noodlesovi a ostatní jsou jen do počtu. Podle mě je film o tom, jak si v podstatě dobří lidi mohou nevědomky zničit život tím, že se vydají na špatnou dráhu ještě dřív než si to vůbec mohou uvědomit, obklopí se těmi špatnými lidmi. Ukazuje, jak "nevinně" vzniká zločinec a že pod tou nálepkou "zločinec" se skrývá lidská bytost, v jádru dobrá a charakterní, která ovšem přesto druhým ničí životy, zabíjí a loupí -- tento zdánlivě neslučitelný rozpor je obtížné objektivně zobrazit a tento film to zvládl. Těžko Noodlese vinit za to, že se narodil do nefunkční rodiny, že byl nucen od mala se potloukat na ulici a že byl dospělými směřován a využíván už jako dítě, aby pro ně odváděl špinavou práci. Tato kapitola vrcholí, když je za svůj v podstatě hrdinský čin, kterým v sebeobraně chrání sebe i ostatní, odměněn mnohaletým žalářem, neboť je bohužel přistižen a v amoku dá pár ran nožem i strážníkovi. Přesto nikomu nic nevyčítá...a nebere to, jako že se na něj kamarádi vykašlali. Jeho pozdější obhroublost, drsnost a zločinecký chování jako dospělého se jeví jen jako nepodstatná slupka, která skrývá ještě jinou, mnohem pozitivnější stránku jeho osobnosti. Debra je pak jeho protipól, vnějškově působí jako líbezná křehká dívenka s morálními zásadami, ovšem v klíčových okamžicích se ukáže jako zbabělá mrcha orienovaná jen na svůj prospěch, pro kterou je prestiž alfou a omegou všeho. Její nádhernej obličej, nevinný vystupování, zamilovaný oči a chování v souladu se společenskými normami toto ale úspěšně zakrývá, že si člověk skoro ani neuvědomí, jak bezcitná a sobecká je....například oproti Noodlesovi, který peníze nikdy nestaví nad přátelství, Debru miluje a byl by ochoten pro ní udělat cokoliv, skončit se svou "kariérou" zločince - kdyby mu ovšem dala reálnou šanci. Opravdu hořkým vyvrcholením jejich vztahu je pak ona rozlučková scénka v taxiku. A jak to s Noodlsem dopadlo? V podstatě nulové zmínky o době, co se dělo, když byl Noodles mimo a jeho kamarádi pobití...svědčí o tom, že žil těch třicet let ne moc dobrý, nuzný, prázdný, nepříliš uspokojivý život bez vztahů, rodiny...a v nejistotě, že bude dopaden. Přesto je s tím vším nakonec srovnán a bez jakékoliv sebelítosti viníkovi nakonec v míru vše odpouští. Při celkovém pohledu na Noodlesův život člověk nemůže než zjistit, že to byl život fakt na hovno, plný útrap, zklamání a osamělosti a že si ho snad ani nezasloužil, přestože byl od mala pěknej grázlík. Konec pak pohřbí i to málo dobrého, na co mohl vzpomínat. Z toho všeho jsem byl na konci poněkud zoufalý a zkrušený...přestože na konci filmu žádná zoufalá postava není a nikdo nepláče. Celkově: 100% () (méně) (více)
Opus Sergia Leone, herecké koncerty v podání většiny zúčastněných a božská hudba mistra Morricone. Jediné, co funguje na běžného diváka jako odpudivý faktor, je nesmírně dlouhá stopáž. Nám, filmovým fajnšmekrům, to zajisté nevadí. Film, který je lépe vidět aspoň 2x. ()
Film se buď líbí nebo ne,chytí nebo nechytí ,ztotožníš se nebo ne!!! Jednoduchý...Každej kdo aspoň trochu hoví filmu ,respektuje režiséry a jejich nejzdařilejší kousky,dokáže poznat vrcholná díla kariéry či snad dokonce vysněná životní díla,jenž stály mnoho a mnoho!!!Jestli páni a hrstko dam zde na čsfd máte aspoň špetku úcty, nechte si svoje rádoby odborný pindy do nějakejch cancálků a pornáčů,protože k dílům ( navíc tak osobní pouto z toho čiší) jako je tohle se to těžce nehodí!!!Nemusí se líbit, nicméně nikdo z nás tady není takovej formát, aby mohl samozvaně kritizovat a komentovat eventuální chyby takových děl!!!Přijde mi to jako vrchol despektu k filmu jako k umění celkově!!!Díky za pochopení ()
Po filmové stránce jako takové je vše naprosto geniální. Tak profesionální herecké výkony jsem dlouho nevidel. Dokonce i ten nejposlednejší prodavač jízdenek nebo pouhý komparzista štamgast v hospodě to mimikou zahráli vážně dobře. Teď přejdu k negativům. V zásadě mám jen jednu, leč zásadní výtku. Fim je až neuvěřitelně dlouhý. Samozřejmě vím, že kvalitní filmy bývají často protáhlé, ale zde to nebylo potřeba. Dle mého názoru, není umění natočil dlouhý film. Umění je natočit film tak dlouhý, aby bylo zobrazeno všechno podstatné a zárověn aby nebyl zbytečně roztažený. Vážně nebylo nutné, aby byl tento film tak dlouhý. Až nečekaně často jsem se, nechci říct nudil, ale minimálně jsem nedával pozor. Samozřejmě nesmím opomenout i super soundtrack. :) Ennio však to jinak ani neumí (vždy je fenomenální). ()
Věřím, že na poli stříbrného plátna se jedná o skvost, ale zřejmě jsem byl o lepší filmový zážitek připraven dlouhým časovým rozestupem mezi zhlédnutím prvního a druhého dějství. Místo, abych zůstal naladěný na vlně z úvodní části, jsem se musel znova dostávat do děje, vzpomínat na postavy, souvislosti... Vy to však nedělejte! Bez ohledu na délku vámi zvolené verze vám upřímně doporučuji, abyste se dodívali až do konce bez delšího přerušování. Tenkrát v Americe si to zaslouží a vy taky. ()
Na tohle si člověk musí udělat čas a hlavně musí být v tom správném rozpoložení. Žádné odbíhání k plotně nebo přepínání mezi programy. Potom se dostaví skutečný filmový zážitek, jaký umí zprostředkovat jen mistři řemesla jako byl Sergio Leone. Tenhle epos je víc než film, je to výprava do jiné dimenze, která vás po čtyřech hodinách vyplivne s pocitem, že byste zvládli klidně ještě hodinu navíc. Leone dokázal odvyprávět život jedné pěkně vykutálené mafiánské existence (výborný De Niro) takovým způsobem, že zapomenete na svět kolem vás a budete ten příběh žít s ním. Silný příběh a silná filmařina. ()
Moje zklamání nad tímto Leoneho téměř čtyřhodinovým dílem bylo o to větší, když jsem zde na csfd četl všechny ty krásné komentáře. Bohužel jsem v tom nezachytil tu krásu, kterou zachytili všichni ostatní. Nepodařilo se mi se přichytit ani k jedné postavě a tak pro mne zůstal příběh lhostejný. Jsem si jistý, že jsem toho díky několika časovým liniím spoustu nepochytil. Snad po druhé projekci (pokud se k ní někdy odvážím) změním názor. ()
Oblíbený film z dětství Romana Holého. Sergio Leone udělal i lepší filmy, než je tento téměř 4hodinový rádoby mafiánský film. A to je to jádro pudla, film měl být spíš udělaný jako televizní a rozdělen na několik dílů. Fim totiž obsahuje řadu hluchých míst, kde se nejenom nemluví, ale skoro ani nic neděje. Ennio Morricone udělal suprovou hudbu, která by se dala jinak použít snad i na 2 filmy. Skvělý Robert De Niro to sám nezachrání, na 4 frčky to prostě není. ()
Natočit čtyřhodinový film tak, že ani na chvilku nenudí, tomu se říká umění. Od začátku mě takové hříčky a detaily jako vyzvánění telefonu nebo první oslovení hlavního hrdiny přesvědčovaly, že se jedná o neskutečně propracované dílo. Nemohl jsem se dočkat, až se dozvím, kdo vlastně po Noodlesovi „jde“ a co se v minulosti mezi čtyřmi přáteli stalo. Netřeba rozebírat, že mě rozuzlení malinko překvapilo, nicméně ne natolik, aby se dalo označit za nějaký výrazný plot twist (zdravím Keysera Sozeho). To ale samozřejmě nebylo Leoneho hlavním cílem. Všechna tři období dvacátého století jsou vylíčena naprosto dokonale, včetně rekvizit, celkové atmosféry, i příběhu. Ten prostě táhne, témata jako láska, zrada, a přátelství se neomrzí nikdy a už tuplem ne, když jsou pojata takto. Vyzdvihnout musím geniálního Bobbyho De Nira, skvělého Jamese Woodse i ostatní herce, kteří se svých rolí zhostili na jedničku. Potěšil mě také můj oblíbenec Joe Pesci, jen je škoda, že jeho postava nedostala větší prostor. Chválit Morriconeho fantastickou hudbu by bylo nošením dříví do lesa. Sečteno a podtrženo: Tenkrát v Americe je v každém slova smyslu geniální dílo a já taky patřím k těm, kteří by ještě hodinku nebo dvě klidně snesli :) ()
Tomuto filmu jsem naprosto propadl. Leone byl vizionář, který věděl, že nepopisuje skutečnou Ameriku, ale její duši, jak ji sám viděl. A Morricone je génius, který to z nás pochopil jako první. Už teď vím, že film nelze vidět jen jednou, ale dosud jsem se neodvážil si jej zopakovat, snad brzy. Debořin tanec je pro mě jedním z nejsilnějších momentů filmové historie vůbec. ()
(spoilery sem, spoilery tam) Já jsem asi musel vidět jinej film. Čím víc nad ním přemýšlím, tím víc mě rozčiluje. Působí jako slepenec "scének ze života mafiánů", které spolu souvisí dost pramálo. Nejvíc konzistentního děje je v dětství, překvapivě. Jaký význam má, že jde Noodles na 11 let do vězení (mimochodem, 11 let za co pravděpodobně byla dvojnásobná vražda, he?)? Jaký to tam bylo, jak ho to změnilo? Myslel na holku, co se mu líbila a na svýho kámoše... to je všechno. Ale hlavně že jsme se posunuli v čase. Přijde zpátky do party, jako kdyby se vrátil ze studií. Dalších pár random scének / znásilnění, postavy bez motivací, občas někdo vyletí, jak čertík z krabičky. Noodles se skrývá 35 let... co během tý doby dělal? To je jedno. Potřebovali jsme se zase posunout v čase. Jeho kámoš přežil a celý to zorchestroval... ém, cože? To mi fakt přišlo jak z nějaký telenovely. Jo a mimochodem, půlka z toho se možná nestala, což ten telenovelní děj jen podtrhuje. OK, nějaký klady - na svoji délku to není nuda. ()
Veľkolepý, rozložitý gangsterský príbeh, na ktorý sa dobre pozerá, ale má to jednu chybu, je dlhší ako týždeň pred výplatou. Väčšinou pri minutáži nenamietam, ale v mojich očiach sa v tomto prípade kvôli dĺžke zážitok z filmu sa skôr rozplýva ako zhusťuje. Len za štyri. ()
Režiserský a scénáristický skvost. I když moc nemám rád dlouhé filmy, tak 4 hodiny uběhly rychle a zvládl bych i tu režisérovu naplánovanou osmihodinovku 👌5* ()
Upřímně jsem z tohoto snímku neskutečně zklamaný, měla to totiž být jasná trefa do černého. Čekal jsem čtyřhodinový gangsterský epos, jež mě svou monumentálností naprosto pohltí do světa, kde zákony nehrají žádnou roli, jen proto, aby mě pak následně mohl zase vyplivnout zpět do reality, podobně jak to dokázal první Kmotr. Bohužel je to však přesný opak toho, v co jsem doufal a o čemž jsem až do zhlédnutí tohoto filmu neměl absolutně žádné pochybnosti. Hlavní důvod toho, proč podle mě vůbec nefunguje je samozřejmě scénář. Ten totiž absolutně nedokáže pracovat s postavami či nějakým napětím. Následkem čehož mi bylo během sledování vesměs jedno, co se tam děje. Ani za ty čtyři dlouhé a úmorné hodiny jsem si pak nedokázal zapamatovat jména ani tří postav, natož abych si k nim vybudoval jakýkoliv bližší vztah. Kromě docela krátké dějové linky vracející nás do dětství hlavních protagonistů mě tu tak vůbec nic nezaujalo a na konci filmu jsem se sám sebe ptal, co mi sakra uniklo. Kromě jako vždy přesného De Nira a služné hudby mě ten film prostě nedokázal zaujmout a i přes velký respekt k Sergiu Leonovi si jej už raději nikdy nepustím. Nevěřil bych, že to někdy napíšu, ale opakované sledování tohoto snímku mi příjde jako obrovská ztráta času. ()
Do dokonalosti vybroušený diamant, film který mě první napadne, když příjde řeč na to nejlepší z kinematografie. Fantastické spojení tří titánů Leone, Morricone, De Niro. ()
Tento film je dnes legenda, o tom není pochyb. Perfektní příběh, skvělé dialogy, které jsou prezentovány dokonalými herci. Casting se opravdu povedl, to bez debat, ovšem délka je přímo smrtící. Není to vyloženě špatně, ale vidět každý detail, také není nic zábavného. Leone to sice nahrazuje kvalitním příběhem, co ale s tím, když se každých pár minut člověk vyloženě nudí. Až na tuto maličkost jde o perfektně zvládnuté řemeslo. Výborná práce. ()
Reklama