Režie:
Aku LouhimiesKamera:
Mika OrasmaaHudba:
Lasse EnersenHrají:
Eero Aho, Johannes Holopainen, Jussi Vatanen, Aku Hirviniemi, Hannes Suominen, Arttu Kapulainen, Paula Vesala, Samuli Vauramo, Joonas Saartamo (více)Obsahy(1)
Stalin a Hitler si v roce 1939 domluvili rozdělení vlivu v sousedních zemích a brzy zahájili i jejich porcování. A nikdo jim v tom příliš nebránil. Společně obsadili Polsko, Stalin zabral Lotyšsko a Estonsko. Na řadě bylo Finsko, po kterém Rusové žádali vydání Karélie ležící na jejich hranicích blízko Leningradu. V listopadu 1939 bez vyhlášení války vtrhla Rudá armáda do Finska, ale i přes mnohonásobnou převahu v mužích i zbraních nedokázala finskou obranu prolomit. Až po několika měsících tzv. Zimní války vybojovali na Finsku část území. V roce 1941 se situace změnila. Německá armáda vtrhla do Sovětského svazu a Finsko se rozhodlo vybojovat obsazené pohraničí zpět. Tento válečný konflikt mezi malou severskou zemí a totalitní komunistickou mašinérií připomíná boj Davida s Goliášem. Válečné drama Neznámý voják vypráví příběhy jedné finské jednotky, která se postavila během této války na obranu země proti agresorovi. Film vystihuje drsně a realisticky skutečný válečný konflikt, vidí jej očima různorodé skupiny mužů, kterou pevně spojila válka. Film vznikl podle knižního bestselleru Väinö Linny, který pro jeho příběhy čerpal i z vlastní zkušenosti. (Cinemart)
(více)Recenze (260)
Nacistické vojská útočia na Sovietsky zväz. Toho využívajú Fíni, aby sa pokúsili dobyť časť svojej stratenej domoviny späť. A práve vtedy sa začína príbeh príhodne nazvaný Neznámy vojak. Poskytuje divákom realistický obraz vojny a okrem toho, že bravúrne líči rôznorodosť fínskej jednotky, ktorú spája túžba ucelit vlasť, tiež ponúka technicky zvládnutú prehliadku, od ktorej nie je ľahké sa odtrhnúť. Režisér umne preniesol na plátno príbeh, v ktorom ukázal, čoho sú schopní slobodní muži v ceste za slobodou svojou, svojich rodín a svojej vlasti. To všetko podporené suverénnymi hereckými výkonmi. Samotnú akciu vo filme hodnotím veľmi kladne a musím povedať, že je naozaj podarene spracovaná. Ďalšie kladné veci na filme sú bezpochyby kostýmy a použité zbrane. Scenár ma veľmi potešil, interakcia medzi charaktermi je skvele napísaná a uveriteľná. Prostredie zimných severských lesov som si zamiloval a pôsobí miestami a až rozprávkovo. Heil Suomi. ()
,,Jaké je to střílet na člověka?'' --- ,,Nevím, já střílím na nepřítele ! '' ----- Válečné filmy máme různé. Jsou takové, kde vojáci houfně nabíhají otevřenou planinou proti sobě koseni palbou minometů, dělostřelectva a tanků a pak takové, kde jen vystrkují hlavy z mechu a nepřítele prozrazují jen výstřely a odletující kousky zeminy či třísky z kmenů zasažených kulkami. Divoké hvozdy a bažiny severu ve kterých se film odehrával vnucovaly druhý způsob boje. Z historie víme, že Finové ač byli nakonec poraženi zle Rusům nakopali prdel a že mají být nač hrdí. Ano nakonec se Rudé armádě a Stalinovi vzdali, ztratili část území, ale ukázali, že i malá zemička se umí tvrdě bránit což uznal i Stalin při čtení konečné výše ruských ztrát... Jak ale drahé ono nakopání bylo a co stálo se divák podrobněji dozví až z tohoto filmu, který mapuje celý konflikt od napadení Finska jeho ,,odvěkým nepřítelem''. Viděl bych v tom jistou paralelu ohledně nás a případné obrany země před Němci po mobilizaci v rámci často kladené otázky - Měli jsme se bránit? Zpracování mi velmi připomínalo Tenkou červenou a to že vojáci vykukovali z jehličí nebo závějí a ne divokých trav tichomořského Quadalcanalu na tom pranic nemění. A dokonce mi Tenkou připomínal i ten ústřední hudební motiv táhnoucí se celým filmem. Jako by si osnovu Enersen vypůjčil od Zimmera. Někoho možná bude mást částečně německá výstroj Finů, ale to je v pořádku, protože ji získali od Německa včetně např. tanků Stug atd... Spojenci také dodali Finsku materiální pomoc a morální podporu, jinak ale provedli na počátku čtyřicátých let klasickou taktiku nevměšování když někdo velký napadne menšího. Víme o tom své. A je smutné, že stejná politika je vůči Rusku uplatňována dodnes. Viz. Ukrajina. Takže pokud budete chtít ochutnat tak trochu jiný válečný film ze severského prostředí, rozhodně Neznámého vojáka doporučuji. I já viděl tu delší verzi a nenudila ani minutu. Dávám za 5 zajatých ruských důstojníků. * * * * * ()
Velmi realistický až místy téměř dokumentární film o zoufalém zápase Finska o svou nezávislost za druhé světové války. Proti bolševikům nebo proti fašistům - všechno je to stejná svoloč -, důležité je jen zůstat svobodní. Chvílemi člověk tiše závidí. ()
Z logického hľadiska mi skutočne nesedelo, že niekedy Fíni (a najmä prakticky neporaziteľný Rokka) postupovali ako Chuck Norris a v určitých chvíľach sa zase jednotlivci z roty nechali zastreliť skutočne lacným spôsobom. Okrem toho bol však Neznámy vojak skutočne parádnou, trojhodinovou vojnovou jazdou, plnou strelného prachu a výbuchov. Fanúšikom vojnového žánru, krásneho fínskeho jazyka a prírody určite odporúčam. PeRRRRkele! ()
Fíni opäť raz ukázali, že točiť vojnové filmy veru vedia. Nebolo to síce tak pocitovo silné a tak dramaticky bezchybne spracované ako napríklad Talvisota (1989), avšak celkový dojem je aj napriek veľmi dlhej stopáži výborný. Tri hodiny intenzívnych bojov, veľmi dobre natočených. Škoda, že sa tu viac nevenovalo aj jednotlivým osudom vojakov a vzťahom medzi nimi. Niečo tu bolo, ale nešlo sa do hĺbky. Preto aj tá emotívna stránka bola nižšia ako by som snáď očakával. Niektoré scény ma ale zasiahli aj tak. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Finská hnisající rána tímhle nacionalickým filmem rozhodně vyčištěna nebyla. Roztříštěný příběh bez hlavní postavy, kterou snad supluje voják s nadpřirozenými schopnostmi, je velice špatně scenáristicky zpracován. O to více překvapí výborná režie, která na tento hloupý film plýtvá nápady. Finská hrdost na spolubojovnictví s nacistickým Německem je pro našince nepochopitelná. Extrémní nacionalismus a potřeba dokázat pomyslnou finskou nadřazenost zdůrazní i závěrečná věta filmu, světe, obdivuj Finy, jejich území nebylo za II. světové války okupováno. Jak vidno, Finům stačí k radosti a hrdosti skutečně málo. ()
WAU. Prožíval jsem stejné pocity jako když jsem poprvé viděl některé díly Bratrstva neohrožených. Perfektní film!! ()
Umím finsky "do prdele". Nicméně, je to opravdu skvěle natočená válka, ale 3 hodiny koukat na stejnou věc tomu ubírá na kvalitě. ()
Tříhodinová odysea finskými lesy, která z vás serve kůži, i když budete sedět v pohodlí vašich obýváků! Nejlepší válečný drama od dob Thin red line! ()
Čtvrtá hvězda nakonec za konec. A taky za připomenutí dějin. Kdesi jsem četl, že Finové za války bojovali opravdu statečně a pokud je tenhle film aspoň zčásti pravda, tak klobouček. Hlavním mínusem je hodně neúměrná délka, kterou vyvažují solidní, bojové scény a pak hlavně postava Rokka, který si skoro pořád dělá, co sám chce. Válka, neválka. ()
Videl som trojhodinovú verziu a opäť sa potvrdilo, že divák sa v kresle mrví pozerajúc na hodinky iba pri zlom filme. Vôbec neľutujem. Páčil sa mi pohľad na konflikt očami vojakov guľometnej roty. Úžasné kulisy vytváral nedotknutý les a realistické bojové scény. Zásluhu má na tom aj zvuk, ktorý vytváral atmosféru, s akou sa málokedy stretneme. Aj keď boli charaktery a osudy jednotlivcov zväčša iba naznačené, úloha Antera Rokku umožnila zapamätať si spurného, skúseného a výkonného vojaka. K celkovému dojmu prispelo aj to, že je prirodzené fandiť malému a nepoddajnému Fínsku, ktoré to nevzdalo tak, ako väčšina európskych štátov, ktoré majú o sebe veľmi dobrú mienku. ()
Je to na piču, ale když musíš, tak musíš. Po osmdesáti letech válení sudů jsme však téměř s jistotou zdegenerovali a je třeba si říct, že zbraň do ruky z povinnosti ke svému státu a národu bychom dnes zvedali se stejným nadšením jako dvacet let osvobozovaný afghánský lid proti Talibánu. Finskou připomínku doby, kdy si svět vzájemně občurával hraničníky a stál na první metě superbowlu o světovládu pak lze brát jako kulantní sondu do duší postradatelných. Hvízdají ti kulky nad hlavou, nemáš co žrát, je ti zima, plazíš se v bahně, kamarádi kolem tebe umíraj, ale přesto pořád jdeš dál, plníš rozkazy nadřízených, bojuješ, zabíjíš, necháš se zabít. Hroby neznámých vojáků jsou totiž připomínkami těch největších hrdinů všech v historii vedených válek. Tři hodiny jsou pak na tuhle poctu a sdělení možná trochu moc, byť o silné okamžiky není nouze, postupně vás ten hrášek pod polštářem přestane tlačit a místo zamýšleného nekomfortu přichází otupělost. Na druhou stranu je pravda, že osudy postradatelných se vryjí do paměti a jako epitaf na pomníku padlých fungují dokonale. A je vlastně jedno kdy, kde a za koho položili život. ()
Četa jako by stála mimo historické souvislosti a neznalému divákovi by možná měly být více přiblíženy. Letmo se ukáže zázemí hrdinů. To podstatné jsou výborně nasnímané válečné scény v nekonečných lesích, skvělý střih a zvuk s minimem času na oddych a tísnivá nálada s mnoha účinnými detaily. Finští filmaři měly k dispozici silnou národní látku a film se velmi podařil. ()
Původní film, mám v paměti, hlavně díky tomu, že jsem ho viděl nedávno a musím uznat, že je o několik levelů výš, než tato moderní verze. Film nepřináší nic, čím by nějak vybočoval z řady jiných válečných filmů, ale co mě opravdu nemile překvapilo, bylo zpracování bitevních scén, které nejen, že se nemůže rovnat konkurenci, ale i vedle 33 let starého originálu, vypadají výrazně hůř. ()
Film se jmenuje přesně. Neznámý voják. Není to o jednotlivci, je to o celku. Muzaika osudů se spojí v jednu duši konkrétního, bezejmenného vojáka. Pomalý, dlouhý a velmi zajímavý film z období finské historie, o kterém jsem dosud pořádně nic nevěděl. ()
Jako výroční sedmitisícový film jsem si zvolil celkem náhodně tento, pro mě neznámý, tříhodinový finský epos a musím říct, že lepší volbu jsem udělat nemohl. Neznámý voják není tradiční válečný film, jedná se opravdu o historický epos týkající se bolestných finských dějin. Je krásné vidět, že každá válka je v podstatě pořád stejná - nejdřív tam a pak zase zpátky a ani tady se nekoná výjimka a kdyby bylo v žánru navíc i roadmovie, nedivil bych se. Doporučuje 10 vojáků z 10 z bratrstva neohrožených. ()
[180 min. cut] Epizody ze života finského vojáka velmi volně pospojované do nějaké chronologie, jejich lepidlem je více méně svérázná postava geniálního, leč problematického vojáka Rokky. Představeno je nám sice nad tucet dalších zásadních postav, ale ty z příběhu mizí, aby se zase objevovaly, nebo aby po jejich dvouhodinovém pobíhání po filmovém bojišti někdo do nich v půlsekundě nasolil dávku olova a ony již navždy zmizely. Patos bych tomuto filmu fakt nevyčítal. Nejdůležitější poznámka může vyznívat pejorativně, ale nemyslím ji tak: Pokud vás nezajímají válečné filmy či válka obecně, fakt nemá cenu si tento film pouštět, protože nemá žádnou uměleckou nadhodnotu. Má to přehlednou kameru, dobré barvy i make-up. Výbuchy, kácení stromů, tanky, technika, zvuk, to vše je bravurním dokumentem Finské války. Ale není v tom nic víc. Války, která je mimochodem specifická tím, že se skoro celá odehrávala v bažinách a lesích, od čehož film nijak neucukne, takže bortící se kostely a pouliční válku zde také nečekejte. Být genderově zlý, tak bych ten film označil za Mamma Mia pro muže, role těch nemnoha ženských postav je zde celkem jasně definována. Každopádně i při tříhodinové pasáži je tam cítit to zběsilé stříhání a z toho vyplývající trochu neobratná epizodičnost. Faktem je totiž, že materiálu bylo natočeno tolik, že tuto zimu bude vypuštěna do finské televize 4 dílná minisérie o Finské válce, kde díl bude mít po hodině a je to jenom ještě prodlouženější verze filmu. Tomu říkám schopnost vyždímat z filmu maximum. ()
Viděna 135 min verze. Přijde mi, že tvůrci by měli být rádi, že i tahle nejkratší kino verze je ve skutečnosti poměrně dost dlouhá. Doba, kterou divák s postavami stráví, je totiž to jediné, co mě emočně alespoň trochu dokázalo připoutalo k příběhu. Neznámý voják je jinak dost průměrně zvládnutý válečný film, který nepřináší nijak zvlášť zajímavý děj ani postavy. Fakt, že 135 min verze je navíc jen silný filtr originální stopáže, je bohužel znát na každém kroku. Vynechává se hodně, přeskakuje se ještě víc. Díky tomu alespoň vzniká jakési kouzlo nechtěného, kdy tohle neustálé necitlivé narušování kontinuity děje přináší určitou tvůrčí nekompromisnost, která ve výsledku dodává filmu na dynamice. I tak je ale výsledný dojem opravdu spíše průměrný a velice brzy se na něj asi usadí prach zapomnění. 5/10 ()
Finové jedou! Tuntematon sotilas je totiž rozmáchlou válečnou epopejí, která nám bez všech myslitelných příkras, jakýchkoliv ohraných klišé a zcela bez kompromisů servíruje tříhodinovou filmovou bohoslužbu za zvrácenost naší duše a touze po přežití. Všechno od hereckých výkonů, budování charakterů, soundtrack či nápaditou a přehlednou akci, funguje jako precizní soukolí obrovské válečné mašinérie, která se "valí" přes všechny Vaše smysly. Snímek je rovněž krásně "špinavý", což Vás ještě o kousek více vtáhne do děje mezi zoufalé vojáky držící chatrné pozice stůj co stůj. Už dlouhou dobu jsem v tomto žánru neviděl nic tak povedeného, něco, co má divákovi tolik co říci, a přitom je to vlastně tak chladné a ve své hluboké podstatě zcela devastující. Režisér Aku Louhimies zkrátka stvořil mistrovské dílo hodné Vaší pozornosti. Skvělá práce! ()
Vzhledem k tomu, že jsem viděl alternativní verzi, strávil jsem u filmu tři hodiny, ale vůbec toho nelituji. Byl to hodně zvláštní válečný film, přestože nechyběly bojové scény, nepřítel byl téměř neviditelný a filmu to kupodivu neubralo na akci, napětí, ani atmosféře. Boje mezi Finy a Sověty měly svá specifika, místo bitev velkých tankových svazků docházelo na srážky v hustém lesním porostu podobně, jako to probíhalo na pacifických ostrovech a mělo to něco do sebe. Američtí filmaři by se mohli přiučit, jak nahlédnout do rodinného zázemí vojáků, aniž by museli divákovi způsobit velmi agresivní alergickou reakci na patos. ()
Reklama