Režie:
John KrasinskiScénář:
John KrasinskiKamera:
Polly MorganHudba:
Marco BeltramiHrají:
Emily Blunt, Cillian Murphy, Noah Jupe, Millicent Simmonds, Djimon Hounsou, Wayne Duvall, Okieriete Onaodowan, Blake DeLong, John Krasinski (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Neví se, odkud přišli, ale okamžitě po invazi na naši planetu se postavili na vrchol potravního řetězce. Reagovali na jakýkoliv zvuk a jeho původce bleskově zlikvidovali. Abbottovi přežili i díky tomu, že se kvůli nejstarší dceři naučili všichni komunikovat posunkovou řečí. Jenže ani to jim nakonec nepomohlo, otevřený střet s vetřelci nepřežil otec Lee (John Krasinski) a matka Evelyn (Emily Blunt) zůstala se třemi dětmi (z nichž jedno je novorozeně) úplně sama. Pragmatické ženě je jasné, že přežít dokážou jen s pomocí dalších přeživších. Právě tak začíná příběh druhé části Tichého místa. Abbottovi opouštějí svou farmu, díky systému přísných pravidel relativně bezpečné útočiště. Vydávají se na extrémně nebezpečnou pouť, na jejímž konci snad čeká někdo, kdo jim pomůže. Během svého putování si však uvědomí, že stejně velké nebezpečí jako od nezvaných hostů z jiné planety, jim může hrozit od jejich vlastních lidí, k nimž se upínali jako k poslední naději na záchranu. Jak říká cynický drsňák (Cillian Murphy), ke kterému se přidají: „Lidi, co zůstali, si zachránit rozhodně nezaslouží.“ (Cinemart)
(více)Videa (15)
Recenze (606)
Byl jsem v kině na dvouprogramu první a druhé části Tichého místa. Pokud někdo za ten tři a čtvrt rok zapomněl, tak kino - míní-li se tím multiplex - je to místo, kde si lidi povídají a jedí popcorn při filmu, který staví svou emocionální působivost na tichu, a sundávají si boty a dávají si nohy na sedačky těsně vedle vás. Co se týče děl samotných, premiérová dvojka se má k jedničce stejně, jako se má druhý Jurský park s podtitulem Ztracený svět k prvnímu Jurskému parku. To znamená, že pokračování je filmařsky mnohem důmyslnější, přičemž tuto svou promyšlenost na úrovni postupů dává více najevo, ale ve srovnání s předchozím dílem právě kvůli soustřední se na izolované bloky/způsoby návazností mezi nimi jednak nefunguje moc jako celek, jednak ani téma film nijak náležitě nezastřešuje._____ Druhá část má výborné celé pasáže: zejména prolog, v rámci kterého se proměňuje zvuková perspektiva odvisle od přepínání mezi hledisky postav, či všechny montáže spojující prostřednictvím tu křížového, tam paralelního střihu několik postupně gradovaných dění. Má skvostné nápady: zejména několik vyhrocených scén inscenovaných konvencím navzdory jako tiché, bez doprovodné hudby a zvukových efektů prostředí, či způsob propojování jednotlivých linií pomocí zvuku a vizuálně podobných prvků mezi záběry. Nemá ale oproti první části sjednocující téma rodinného traumatu, vyrovnávání se s ním a otázku rodičovství. Svým prologem ustanoví téma spojení rozdělené rodiny, ale vzhledem k plánovaným dalším dílům a různým rozšířením toto není nikterak uspokojivě rozřešeno, spojení oddělených postav a linií spočívá pouze v provázání pomocí zvuku._____ Na to, abych Tiché místo vnímal jako sebeuvědomělou hru s konvencemi, vyprávěním, žánrem i různými tradicemi (a tudíž mi nevadila nekoherentnost, tematická rozplizlost a fakt tupá žánrová klišé a brakování visících příčin), tomu chybí závěrečná čtvrthodina druhého Jurského parku, ve které se Tyranosaurus a s ním i tvůrci definitivně utrhnou ze řetězu. Krasinski může sebevíc odkazovat ke Spielbergovi (především Čelistem, Jurskému parku a Válce světů), ale cinefilové by říkali, že Spielberg, jó Spielberg je někde jinde. ()
[90%] Viděno v kině a to kurva po dlouhé době, resp. letos v r. 2021 poprvé! Šílená doba, koronavirová! Jak já ty kina miluji. No, takže TICHÉ MÍSTO: ČÁST II … Už podle traileru mi bylo jasné, že tohle bude velkolepější, než první počin. Nechci se zde moc okecávat, tak se to pokusím shrnout v kostce. Určitě je to tak na lepší 4*, ale já těch 5* prostě dát musím. Nejen tím, že jsem velké plátno po delší době viděl, ale prostě to nemá žádnou zásadní chybu. Je pravda, že jsem ve finále čekal nějaké větší a zásadnější rozuzlení, které, se sice nedostavilo, ale ani jsem v to neočekával. Je prý potvrzeno, že vznikne třetí film, takže se možná nějakých překvapivých zvratů téhle začínající postapokalyptické série, dočkáme. Má to opět NAPĚTÍ, ale především perfektně ozvučené a kamerou nasnímané scény. Jsou rozděleny do celého rozsahu filmu, takže zde nuda nehrozí. Stopáž je relativně krátká, takže mi to uteče rychle. Hudba od Marca Beltramiho je zde ještě výraznější než v jedničce, takže super! Herecké obsazení je na tom velice dobře. Emily Blunt zahrála svůj dobrý standart, Millicent Simmonds sehrála charismatickou dívku, Cillian Murphy mě zde bavil asi nejvíc – zahrál přirozenou a uvěřitelnou roli. John Krasinski zde byl pouze v úvodu, který mapoval první den apokalypsy. Co k tomu ještě dodat? Mě to bavilo hodně, spoustu aspektů je zde asi ohraných, ale opravdu nemám nic, co bych vytkl. Těším se na další shlédnutí a rovnou už na třetí díl! ()
První díl mě překvapil nápadem a druhý pro změnu nápadem už zdaleka tak neoslnil. Druhý díl totiž opravdu nemá nic, co by jedničku pozvedlo, až vlastně na nejzajímavější postavu filmu, kterou zde ztvárňuje Cillian Murphy. Jinak tu ale po vzoru Hollywoodu není ničeho víc, žádná honosnější akce a ani tráva tu není zelenější. Prostě jak kdyby první díl byl poločas příběhu. ()
Všechno (a vlastně i všichni), co se nám minule líbilo, je zpět a je to pořád skvělá podívaná i poslouchaná. Hlavní novinka Tichého místa: Části II se pak jmenuje Cillian Murphy a je to snad ten nejlepší možný herec, kterého mohl John Krasinski obsadit, protože z něj prakticky není možné spustit oči, ať dělá, co dělá (nebo nedělá). Druhé Tiché místo těsně navazuje na první, takže jsem měl pocit, že se dívám na další díl výborného seriálu a rád jsem se setkal se známými postavami, během následující, příjemně střídmé hodinky a půl jsem se navíc dozvěděl víc také o celém tom podivném ztichlém světě... Závěr filmu opět jasně ukazuje směrem k dalšímu, což mi ani v nejmenším nevadí. ()
Galerie (53)
Zajímavosti (12)
- John Krasinski (Lee Abbott) v rozhovore priznal, že štúdiu Paramount hneď po dotočení prvého dielu povedal, že nechce ani písať, ani režírovať ďalší diel, lebo prvá časť pre neho bola neuveriteľne osobná. Nakoniec ho presvedčila jeho manželka Emily Blunt (Evelyn Abbott), že ak natočí a napíše s rovnakou láskou aj druhý diel, tak sa do svojej role vráti aj ona. Po natočení filmu Krasinksi uviedol, že druhý diel je lepší ako ten prvý. (bichalmajus)
- Většina filmu byla natáčena na 35mm filmovou kameru Panavision Panaflex Millennium XL2. (Kuzmik)
- Natáčení probíhalo v New Yorku a Buffalu. (Kuzmik)
První Tiché místo bylo v roce 2018 skutečně velkým překvapením. A to nejen kvůli tomu, že šlo o masivní hit, který při rozpočtu 20 milionů dolarů vydělal dohromady 341 milionů dolarů. Šlo totiž opravdu o skvělou podívanou, kdy John Krasinski nejen výtečně uměl pracovat s atmosférou, ale zároveň ve světě plném nebezpečných vetřelců, kteří jsou citliví na zvuk dokázal vytvořit silný emocionální příběh, který se točí kolem jedné rodiny. Už kvůli vysokým tržbám a lehce otevřenému konci se pokračování tak trochu nabízelo. A ve finále na něj skutečně došlo. Otázka je ovšem pochopitelně důležitá: Stojí návrat do světa Tichého místa za to? John Krasinski si opět jako scenárista a režisér uvědomil, co přesně dělá film dobrým pokračováním. Nejen, že je Tiché místo: Část II dle očekávání mnohem větší (akčnější, výpravnější, emocionálnější), ale skutečně se daří přijít s něčím novým. Dostaneme nový pohled na svět Tichého místa, pracuje se s jistými tématy, které použilo již první Tiché místo a skutečně se přitom daří i něco více než vaření z vody prvního filmu. Tiché místo: Část II je skutečně větší. Více akce, více nebezpečných vetřelců, více obětí a větší rozšiřování mytologie. Jenomže Tiché místo: Část II to vše používá způsobem, kterým to skvěle funguje. Díky Krasinskiho scénáři a režii přitom opět fungují emoce, daří se opět nahnat tu správnou atmosféru, je to celé neskutečně intenzivní a především se opět mistrovky pracuje se zvukem. Což je u filmu, který se jmenuje Tiché místo a jeho zápletka se točí kolem co nejmenší přítomnosti zvuků tak trochu důležité. Hlavní děj Tichého místa: Část II začíná přesně v momentě, kde skončili události předchozího dílu. Ještě předtím ovšem následuje prolog, který se odehrává ještě před událostmi prvního filmu a funguje skvěle nejen díky představení nové postavy Emmetta v podání Cilliana Murphyho, ale především i skvěle prezentuje, jak nenadálá invaze vetřelců zničila veselí rodiny Abbottů. Jenže Tiché místo: Část II nadále dokazuje, že tahle rodina prostě drží při sobě a díky své vzájemné lásce a s ní spojenou silnou vůli jsou společně schopni velkých věcí. Abbottovi zůstávají očividně milující rodinou. Emily Blunt je nadále naprosto skvělá, stejně tak mladá (skutečně hluchá) Millicent Simmonds, která v Tichém místu: Část II dostává ještě zásadnější úlohu. I Noah Jupe je ve své roli nadále skvělý a i on dostává v Tichém místu: Část II výraznější úlohu. V Tichém místu: Část II je ovšem především skvěle zapojena postava Emmetta v podání Cilliana Murphyho. Murphy nezklamal a daří se mu prodat silný herecký výkon, kdy je motivace jeho postavy skvěle vykreslena, Murphy do své role skutečně dává vše a je k rodince Abbottů připojen výtečným způsobem. Obsazení Tichého místa: Část II je jednoduše skvěle a to i díky ověřené sázce na jistotu z předchozího filmu, tak i v sázce na nové postavy. I takový Djimon Hounsou ve své menší roli je opravdu výtečný. Tiché místo: Část II je brilantně napsaným filmem. Dá se to velmi snadno potvrdit i tím, že snad neexistuje pomyšlení na to, že by z toho Krasinski mohl vymlátit ještě o poznání víc. Tiché místo: Část II má daleko od toho, aby působilo jako na rychle slepené pokračování. Jde o skvěle napsaný hororový thriller. Díky délce, která nepřesáhne 100 minut se především v Tichém místu: Část II pořád něco děje a přesto Krasinski dokáže vše schopně vyprávět za pochodu. I té akce ve finále ovšem není tolik a dojde na spoustu momentů, kdy si postavy navzájem povídají a funguje přitom emocionální náboj. Přitom všem se skutečně daří vybudovat atmosféra apokalypsy, Krasinski ve scénáři několikrát přijde se správně mrazivými momenty a pak dojde na finále, kde velmi snadno dojde k husině a vyloženému nepříjemnému napětí. Je to ukázka naprosté intenzivní podívané, kde se dá intenzita krájet. Scénář Tichého místa: Části II neodpoví na všechny otázky, které divákovi naskočí. Divák je v podstatě ohledně invaze nebezpečných vetřelců ve stejném obraze jako hlavní hrdina. A díky tomu to tak moc dobře funguje. Když tak dojde na nějaké to odhalení o nepřátelích z vesmírů, divák je stejně tak překvapen jako hlavní hrdinové. Když dojde na lámání chleba a hlavním hrdinům jde o krk, divákovi velmi pravděpodobně bude bít srdce. Krasinski s atmosférou dokáže pracovat stejně jako v prvním díle, tentokrát dost možná i o ždibec silněji. A i kvůli tomu musí divák Krasinskimu složit pomyslný klobouček. Kameramanku prvního filmu Charlotte Bruus Christensen nahradila kameramanka Polly Morgan. Stejně jako v případě prvního filmu se ovšem film točil na 35mm film. A je to prostě neskutečně krásný. Divák dost možná při sledování těžko rozezná rozdíl mezi klasickou filmovou surovinou a digitálem, přesto ovšem ty rozdíly existují. A Tiché místo: Část II ukazuje, že hororová podívaná může vypadat jednoduše skvěle. Morgan si hraje s dlouhými záběry, skvěle pracuje s osvícením i použitím jeřábů a na Tiché místo: Část II a jeho vizuál se prostě nedá vynadívat. Kamera hodně pomáhá onu budování té nepříjemné atmosféry a v případě téhle výměny kameramanek nemohl Krasinski jednoduše šáhnout po lepší náhradě. Díkybohu se opět skvěle pracuje se zvukem. Vrátili se stejní mistři zvuku Erik Aaadahl Ethan Van der Ryn a naštěstí se drží nastavené úrovně předchozího dílu. Ten zvuk je očividně neskutečně vypiplaný, při děsivých scénách správně nepříjemný a husí kůže tak moc funguje i díky němu samotnému. Především momenty, kdy dojde na lekačky fungují opravdu skvělým způsobem. Zvuk je u Tichého místa důležitý a tvůrci si to naštěstí uvědomili i druhého dílu. Vrátil se i skladatel Marco Beltrami a opět jeho hudba stojí za to. Dochází na ní sice opatrně a to právě kvůli oné práci se zvukem, jakmile na ní ovšem dojde, ta hudba je tak správným způsobem mrazivá v momentech, kdy tomu má být, dojemná v momentech, kdy tomu má být a a napínavá v momentech, kdy tomu má být. Krasinski si naštěstí udržel většinu svých spolupracovníků a i díky tomu Tiché místo: Část II nejspíš tolik funguje. Tiché místo: Část II je jednoduše příkladem skvělého pokračování. Emocionální, děsivý a napínavý zážitek, který těží ze svého výtečného castingu, brilantního scénáře, skvělé režie a celkově výtečného zpracování. Tiché místo: Část II dost možná patří mezi nejlepší hororová pokračování všech dob, kdy se skutečně skvělým způsobem rozvíjí motivy staré a zároveň přichází i něco nové. Tak trochu se mění způsob vyprávění, smysluplně se rozšiřuje mytologie a ukazuje se, že tohle pokračování rozhodně není zbytečné. Těžko říct, zda i další film ze světa Tiché místo ukáže, že se potenciál nadále nevyčerpal, minimálně po Tichém místu: Části II tomu ovšem nic nenapovídá. Snad tedy kromě plánovaného spin-offu bude i potencionální třetí díl stát za to. Tiché místo: Část II zatím ovšem nezávazně na svém potencionálním nástupci funguje jako ideální prostřední díl trilogie. A Krasinski jednoduše odvedl opět výtečnou práci a o poznání větší ukousnuté sousto zkousl s plnou parádou. Při detailnějším rýpání by se možná lehké vady na kráse našli, přesto je Tiché místo: Část II nejen skvělým pokračováním, ale především skvělým filmem...... () (méně) (více)