Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Václav Neckář, Josef Somr, Vlastimil Brodský, Vladimír Valenta, Alois Vachek, Ferdinand Krůta, Jitka Bendová, Jitka Zelenohorská, Naďa Urbánková (více)Obsahy(1)
První celovečerní film režiséra Jiřího Menzela Ostře sledované vlaky vznikl v roce 1966 podle stejnojmenné novely Bohumila Hrabala. Po povídkovém filmu Perličky na dně a krátkých hraných snímcích Fádní odpoledne a Sběrné surovosti je i tento film dokladem nesmírné obliby, jíž se Bohumil Hrabal těšil mezi mladými umělci. Přepis útlé novely se vyznačuje na svou dobu originálním spojením nepatetického líčení okupačních let, jak se projevují na malém venkovském nádražíčku, a soukromých trablů jednotlivých hrdinů. Film ve své době vzbudil mimořádnou pozornost doma i v zahraničí, hlavně pro něžný i drsný humor, který prostupoval příběh o nelehkém dospívání mladého železničáře, i pro neobvyklý pohled na válečné dění. Snímek získal mnoho domácích i mezinárodních cen, mezi nimi i druhého Oscara pro naši kinematografii. Jako jediný zástupce naší kinematografie byl zařazen i mezi sto nejlepších filmů světa. Znovu budete mít možnost posoudit míru hereckého talentu Václava Neckáře, který v tomto filmu vytvořil svou první filmovou roli. Z dalších výborných hereckých výkonů připomeneme výpravčího Hubičku v interpretaci Josefa Somra, přednostu stanice v podání neherce Vladimíra Valenty, lidsky hřejivou paní přednostovou Libuše Havelkové a Vlastimila Brodského v roli kolaborantského rady. (Česká televize)
(více)Recenze (490)
Skvělá kamera, to je prostě přemýšlení na úrovni. Hrozně se mi líbila postava výpravčího Hubičky. Dneska bychom řekli, že to má v ****. A jeho symbióza s přednostou (Valenta). Takové malé, válečné drama s nikdy nepřekonaným Neckářem. ()
Miluji! ()
Menzelův filmový debut se povedl nádherně, že? Hlavně bych pochválil moc pěkné výkony herců. Druhý československý Oscar :). ()
Zedník v roli záchranáře = minutová "hotelová" scéna s jedinou promluvou a úžasným pohledem přes díru ve zdi do koupelny. Sled pábitelských historek působí jako celek geniálně. ()
Nepochybně velice silný film. Přesto při srovnání s Hrabalovou kongeniální předlohou působí jako její dosti slabý odvar. Je znát, že se režisér teprve učil vnímat "hrabalovskou poetiku". Mnohé z předlohy buďto nepochopil, nebo mu to připadalo nadbytečné a při vytváření scénáře to osekal. Mnohé v daných podmínkách natočit asi nešlo, neboť by to bylo příliš drahé. Třeba rozstřílený německý vlak na páté koleji, nebo zmrzlé koně ležící vedle trati. Mnohé ovšem natočit jistě šlo. Zcela se ztratilo jak soucítění s trpícími zvířaty, tak především smíření s Němci skrze totéž utrpení a bolest. Výrazně potlačena byla charakteristická mnohovrstevná struktura předlohy. Utrpení zvířat se jako prostý popis situace (bez známky soucitu) mihne v dialogu železničních zaměstnanců, soucítění s trpícími Němci se ovšem ve filmu neobjeví vůbec, přestože to je, vedle citových problémů Miloše Hrmy, prakticky základní téma Hrabalova textu! Pokud Hrabal ve svém textu rozehrává obrovskou spoustu paralelních témat, pak v Menzelově filmu zůstaly pouze dva: eiaculatio praecox a protinacistický odpor. Už tady se ovšem objevuje prakticky základní Menzelův charakteristický rys, záliba v "absurdních obrazech", zde například v přidaném (!) motivu železničáře předvádějícího na stojící lokomotivě své obrazy... Menzelova poetika není s tou Hrabalovou komplementární. Hrabal vykresluje nesmírně silné, z reálného života odpozorované obrazy, které sice mnohdy jsou zcela absurdní, ale v daném prostředí a době mají hluboký smysl, poukazující na burcující zvrácenost dané situace, Menzel kreslí slaboduše absurdní "barvotiskové obrázky", které o dané době a situaci většinou nevypovídají vůbec nic, pouze v sobě mají krásu naivních malířů... Celkový dojem: 80% PS: Velice by mě zajímalo, jak by tuto látku natočil Vláčil, Forman či Passer. ()
Ještě na gymnáziu sme se na to povinně museli dívat stejně jako jsme museli číst knížky Bohumila Hrabala. Bohužel Hrabalovi jsem nikdy nepřišel na chuť a doslova jsem byl z jeho knízek otrávený. I to se promítlo do sledování tohoto filmu, který je sice OSKAROVÝ, ale mě osobně nic nepřinesl, tak nějak přešel a nezanechal ve mě žádné stopy. 6/10 ()
Asi jsem čekal od našeho oscarového filmu něco více, ale ona už sama knižní předloha není bůhvíjaký majstrštyk. S hodnocením bych to viděl tak na 70%. Neckář je sympaťák, stejně jako Somr chlívák. Ikdyž je děj filmu vzhledem ke knize překombinovaný, tak bych si nestěžoval, tedy až na ten prapodivně ustřižený konec. Tam se mistr Menzel utnul. Zkrátka klasika české kinematografie, kterou bych už asi podruhé vidět nemusel, ale když to vezmu kolem a kolem, tak mi z toho vyjdou dost slabé (ale ještě pořád) 4*. ()
No zas taková pecka to není, nato kolik kolem toho všichni nadělají humbuku... Ale na 5* to stačí.. ()
Film, který podnítil můj zájem o novou vlnu. První kousek a hned jeden z nejlepších, po právu dostal Oskara. ()
Po letech jsem opět film viděl při cestě Student Agency a opět obdivoval ty krásné paradoxy obrazu a dialogů, včetně naprosto lidského a dojemného příběhu, ozvláštněného jistou dávkou poetiky. ()
Ostře jsem sledoval celý film a došel jsem k závěru, že Hrabalova poetika na mě funguje jen tehdy, když daný film znám od útlého dětství. Ostře sledované vlaky jsem viděl poprvé až nyní a zdaleka mě nebavily tak, jako ostatní známé Menzelo-Hrabaloviny. Přespříliš pohledů na ženské tělo a přespříliš prázdna. Oscar je mi záhadou. 5/10 ()
Češi jsou smějící se bestie. ()
Jeden z nejlepších filmů Jiřího Menzela. Tedy alespoň dle mého názoru. Hrabalovu předlohu jsem nikdy nečetl – což je možná škoda, ale já si vystačil i s touto zfilmovanou verzí. Razítkování prciny mladé dívčiny je nezapomenutelná scéna – s tím musím samozřejmě souhlasit a v té době jistě slintal nejeden divák. Hvězdička v rohu obrazovky byla „tutová“. Herecké výkony většiny zúčastněných a především Václava Neckáře, Josefa Somra a Vlastimila Brodského byli excelentní, ale ani ostatní se rozhodně stydět nemusí – rovněž si vedli velmi dobře… ()
For ME 91% ()
Jakéto kouzlo přimělo akademiky, že si Ostře sledované vlaky vysloužily Oscara? To nemůžu říct, pro mě je tento milník českého filmu jen mírně nad průměrem. ()
Mám rád Menzelovy filmy i adaptace Hrabala. Většinou. Protože tu jsou i výjimky jako třeba Obsluhoval jsem ang. krále nebo ten z 90. let. Vlaky mají několik scén, které jsou povedené, současně je ale velká část filmu tak trochu nuda. ()
Nejsem zastánce hrabalovské poetiky, proto trvalo dost dlouho než jsem se odhodlala na Vlaky podívat. Skepse mě taky opustila až za polovinou filmu. Menzel předvádí elegantní filmařinu (scéna v koupelně!!!), vykreslené postavičky začnou naplňovat své tragikomické osudy, film dostane spád. Finální pocit je sice dobrý, ale klasikou se pro mě tento film asi nestane. ()
Nestárnoucí klasika, která postupem času nabývá na stále větším diváckém zážitku. ()
Menzel jako vždy skvělý a mladičký Neckář coby "neherec", ale spíše zpěvák si roli naivního mladíka zahrál také skvěle. K dramatičnosti filmu přispívá i černobílý formát filmu. Prostě a velkolepě Oscarový tip. ()
Česká filmová klasika,která získala mnohá ocenění,ale kterou zároveň čas a měnící se trendy učinily dnes prakticky neukoukatelnou.A to není zpochybnění kvalit snímku samotného ani Menzelova vypravěčského talentu,to je jen poukázání na nulové tempo filmu a celkovou nedějovost.Jasně,to vše je nejspíš dědictví knižní předlohy a mnohým to vůbec nepřijde jako zápor,ale když u nějakého filmu soustavně zívám a sleduju spíš okolí televize než to co se v ní odehrává,nemůžu s čistýkm svědomím říct,že se mi film líbil.Pro tu třetí hvězdičku se u mě nakonec film tak tak doplazil a to za roztomile naivního Václava Neckáře a bez debaty výtečný konec,díky kterému jsem filmu leccos odpustil a úplně nelituju času u něj stráveného. 55 % ()
Reklama