Režie:
Henri-Georges ClouzotScénář:
Jérôme GéronimiKamera:
Armand ThirardHudba:
Georges Van ParysHrají:
Simone Signoret, Véra Clouzot, Paul Meurisse, Charles Vanel, Pierre Larquey, Michel Serrault, Noël Roquevert, Yves-Marie Maurin, Georges Poujouly (více)Obsahy(2)
Francouzské provinční městečko, kde ve škole vládne despotický ředitel. Bojí se ho nejen žáci, ale i vlastní manželka, která se mu se svým nemocným srdcem nedokáže vzepřít. Snad by se i rozvedl, kdyby škola nepatřila jeho manželce. Již nějaký čas však žije otevřeně v milostném vztahu s učitelkou Nicole. K oběma svým „ženám“ se chová přezíravě a krutě. Proto vznikne jejich společný plán na jeho zavraždění, za nímž stojí Nicole. (Česká televize)
(více)Recenze (114)
Môj prvý film s Paulom Meurissom. Na to, že bol v súkromí veľmi slušný a uhladený a že ho Edith Piaf nijako nevedela donútiť, aby jej dal v Ľahostajnom krásavcovi poriadnu facku, v Les Diaboliques je ako násilnícky manžel až príliš presvedčivý (nakoniec, aj Edith po provokáciách dostala poriadne zaucho). Výborná atmosféra, príbeh napriek minutáži rýchlo ubehol a počas posledných minút mi nebolo všetko jedno (remake som v podstate nevidela, úvod ma akosi nezaujal). Nevidím dôvod nedať plný počet. ()
Název možná odpovídá mínění některých individuí, což ovšem nijak nemění jeho zavádějící charakter – s ďáblem v tomto filmu koketují všichni. Mimo jiné tím dává najevo, že nevzniknul ve Spojených státech, kde by studioví mogulové těžko odkývli scénář tak nevybíravě reflektující mravní prohnilost navenek spořádaných občanů. Rouhačství obsažené v tom, jak se jedna z hrdinek, bývalá jeptiška, obrací k Bohu zády, muselo v padesátých letech přimět k pokřižování nejednoho tvrzeného křesťana. Dnes, přes pět dekád od své premiéry, již nejsou Les Diaboliques tak šokující a splňují spíše kritéria psychologického thrilleru než hororu, některé scény mají ale stále sílu měnit skupenství krve. Přinejmenším těch pár závěrečných minut. Henri-Georges Clouzot si od postav drží odstup, v detailech je zabírá pouze chce-li okamžik učinit napínavějším (telefon, nebožtík). Se stejnou věcností přistupuje k ústřednímu zločinu. V samozřejmosti jeho provedení je cosi, ano, ďábelského. Nejvíc diskutovanou asi navždy zůstane první zvrat (ten druhý, „Viděl jsem ji“, mne znepokojil ještě více). Neřekl bych, že zcela právem. Sice nás nutí zpětně přehodnocovat vztah k viděnému, zda-li jsme vážně viděli, co si myslíme (k čemuž nutí více scén), ale v některých ohledech je v přímém rozporu s tím, jak se zainteresované postavy chovaly doposud. 85% ()
Sice opět budu pro jednou v opozici, ale já si nemyslím, že by to Hitchcock, kdyby tedy stihl zakoupit práva k předloze včas, natočil lépe. Nikoli nutně hůře, ale určitě v té pro něj tolik typické stylizaci. A tohle je tak krásně civilní a uvěřitelné, že by byla vlastně ohromná škoda to promrhat ve zbytečně stylizované formě. I kdyby to však natočil lépe, tak lepší obsazení by těžko našel. PS: I já dodržím zdější pietu a o remaku taktně pomlčím. ()
"Nebuďte sami ďábly. Nepokazte to, co by si vaši přátelé mohli odnést z tohoto filmu. Neříkejte jim, co jste viděli," naléhá závěrečný titulek. No dobře. Tak tedy velmi obecně: Ďábelské ženy jsou klenot kriminálního dramatu; už proto, že svůj žánr v nečekané chvíli přesahují. O právech na zfilmování románu dvojice Boileau-Narcejac se traduje historka podobná situaci z filmu Jára Cimrman, ležící, spící ("Teď tu byl!") s Alfredem Hitchcockem v roli toho, kdo přišel pozdě. Umím si představit, jak by film vypadal v jeho režii. Věřím, že Hitchcock by například nedopustil, aby se mu postavy na začátku a na konci rozpovídaly jen proto, aby divákovi něco vysvětlily. Nepochybně by našel způsob, jak totéž prostě ukázat. Ale kdyby Ďábelské ženy natočil, zřejmě by nevzniklo Vertigo, které stejná dvojice napsala přímo pro něj v reakci na tuto epizodu. Ďábelské ženy, jak leží a běží, se obejdou bez srovnávání s Hitchcockem, i když je pravda, že když jeho filmy znáte a jste zvyklí uvažovat o podobných zápletkách určitým způsobem, "svážete volné konce" dřív, než si režisér Clouzot přeje. Historka o vraždě, plánované milenkou a manželkou budoucí oběti, je ale poutavá už ve svém průběhu, dost neobvyklá na to, aby vás neznudila a dost uvěřitelná, aby umožnila dívat se na ni očima spoluviníka a bez dechu se spolu s hříšnicemi bát prozrazení. A je perfektně zahraná. Zejména režisérova manželka, drobná Véra Clouzot, která hrála pouze ve třech filmech, mě zaujala natolik, že určitě vyhledám dva zbývající. 90% ()
Staré černobílé filmy mám rád, ale nějak nechápu, proč je zrovna Les Diaboliques tak adorovaná záležitost. Jasně, má celkem atmosféru a herecky je zmáknutá perfektně, ale hrozně se vleče, příběh je velmi řídký, o pointě ani nemluvě. V zásadě je to jen takový zajímavý kriminální film, který s horrorem nemá společného vůbec nic. Snad nejzajímavější je absence hudby, která by snímku snad měla dodávat autentičnosti, ale pro šroubovaný příběh to bohužel moc nefunguje. Pro mě osobně značné zklamání. ()
Jeden ze 100 největších filmů všech dob časopisu Entertainment Weekly. Jeden ze 125 nejlepších neanglicky mluvených filmů - 125 Greatest Foreign Movies http://www.csfd.cz/uzivatel/136528-rhk/. ()
Ďábelské ženy zůstaly dlužny pověsti svého režiséra, protože co do kvality zdaleko nemohou konkurovat svému předchůdci - Mzda strachu. Jinak se ovšem jedná o slušný noir se zajímavou myšlenkou a přiznám se, že nejsem zcela přesvědčen o jeho ztvárnění. Ten zmiňovaný Hitchcock by to opravdu asi netočil lépe. I když konec graduje ve velkém stylu, bohužel onu gradaci předchází mrtvolné nic. Všimněme si zde opět despotického vztahu muže směrem k ženě, což jsme viděli i v díle předchozím. Jak asi Henri-Georges Clouzot v reálu se ženami zacházel? ()
Ty dvě byly nenápadné, až to bolelo. Jinak ale dost slušný thriller, při kterém si člověk musí vzpomenout na Hitchcocka. (Po dopsání názoru a mírném zarolování po zdejších komentářích si všímám toho, že to Hitchcock málem doopravdy točil - byl bych zvědavý, jak moc by se to schodovalo.) ()
Sice si na tyhle prastarý filmy moc nepotrpim, ale od Clouzota jsem viděl už Mzdu strachu a ta se mi líbila hodně, tak jsem zkusil mrknout i na tohle. No zub času se na filmu podepsal. Po těch 60 letech to působí už trochu naivně a navíc je to dost zdlouhavý, ale nemůžu říct, že by se mi to nelíbilo. Potěšilo mě nečekaný rozuzlení. 60% ()
Příběh by se mi líbil, ale realizace je utahaná. Půl filmu se rozdávají karty a až v druhé - počínaje zločinem, okolo kterého se to celé točí - se začne něco dít. ()
Po Mzdě strachu, který na mě působil jako docela průser, se Ďábelské ženy jeví jako dokonalost sama. Černobílá barva působí přesně tak ponuře a nejistě, jak Clouzot chtěl. Charaktery jsou také vystiženy výborně - slizký ředitel, kterého budete nenávidět, jeho milenka, kterou budete opovrhovat a manželka, kterou litujete. Držel jsem jí palce až do konce, u kterého jsem seděl jak pěna a čekal jak to dopadne. ()
Niet divu, že tento parádny filmový zážitok sa pokúšal nevedomky sprzniť Jeremiah spoliehajúc sa na Sharon a Isabelle. Nestíhal nikto z nich a som rada, že výsledok ostane už len ten jediný a síce tento. Jeden zo snímkov, pri ktorom si dám rada H - odpal. Jednoznačne silné OK ! ()
Celkem slušný francouzský thriller, jak je vidět podle počtu zdejších honocení, trochu neprávem opomíjený. Hned pár minut po začátku mi začínal být děj povědomý, tak jsem zapojil mozkové závity a vzpomněl jsem si, že před lety jsem viděl velmi podobný americký film, zřejmě tedy nějaký remake tohoto, byl to snímek Ďábelská lest se Sharon Stone, který je však o poznání horší. Rozhodně zajímavá, i když pro někoho ne ulpně překvapivá zápletka. Pěkné herecké výkony. ()
Veľmi schopný mysteriózny originál, ale predsa sa mi občas stane, že sa mi remake dostane pod kožu viac, čiže aj v tomto prípade ma americká verzia Diabolská pasca s diabolskou Sharon Stone podstatne viac nadchla. Originál musel byť v dobe svojho uvedenia úžasným trhákom a je tam len veľmi málo chvíľok, ktoré by ma vyslovene nudili. Simone Signoret očarí, ale v úlohe intrigánskej vražditeľky som si navždy zafixovala Sharon a mám pocit, že by ju v tejto úlohe nikto nemohol nahradiť lepšie. Hoci sa Diabolské ženy pýšia hororovým žánrom, skutočný hororový smer s pochmúrnejším dejom má na svojom konte remake s celkom prekombinovaným koncom. Takže subjektívne 4* za moju čistú úctu k originálom. ()
Konecne mozem porovnat remake s originalom a ako to vo väcsine pripadov byva je original o nieco lepsi, preto davam plne hodnotenie, ale ze by zase remake DABELSKA LEST (1996) so Sharon Stone bol az tak zly, tak s tym urcite nesuhlasim a to som ho videl nedavno. Chladna kratkovlasa blondyna Simone Signoret mi dost Sharon Stone pripominala, takze sa vobec necudujem, ze si ju pre remake vybral reziser Jeremiah Chechik. Atmosfera je pocas celeho filmu mysteriozna a napinava a hlavne na konci filmu je takmer hororova a to nemusela byt pouzita ziadna hororova hudba a nevadilo mi ani to, ze som vlastne scenar poznal uz dopredu. V remaku si zahrala policajtku Kathy Bates, v tomto pripade bude policajnym komisarom starsi pokojny chlapik neustale s cigaretou v ustach... 11.04.2010 _______ Simone Signoret - (Nicole Horner) +++ Véra Clouzot - (Christina Delassalle) +++ Paul Meurisse - (Michel Delassalle) +++ Charles Vanel - (Polcajný komisár Alfred Fichet) +++ Produkcia: Henri-Georges Clouzot +++ Hudba: Georges Van Parys +++ ()
Tenhle film doplácí na opravdu nezáživnou první polovinu. Od chvíle, kdy se začnou objevovat otázky spojené s vraždou a obě ženy se do toho začínají ještě více zaplétat, je ten film prakticky geniální. Tempo, atmosféra, vše je tak, jak má a no a lahůdkový závěr, který, musím se přiznat, jsem nečekal, taky potěšil. Nicméně když se na film podívám zpětně tak vím, že jsem to chtěl asi po půlhodině vypnout, jak to bylo nezáživné (naštěstí jsem to neudělal). Les Diaboliques je skvělý film s opravdu dokonalou pointou a hlavně závěrečnou větou, která vás (vzhledem k předešlému kontextu) donutí se ptát, jestli je opravdu vše tak, jak se zdá (či jak jsme to viděli). Nebýt toho pomalého a prakticky zbytečného začátku, jdu na maximum. Takhle zde nechám 80 % s tím, že chci remake. Ano, vyslovil jsem to. Chci remake, který bude režírovat Brian De Palma, v hlavních rolích by účinkovali Scarlett Johansson, Rebecca Hall a (abychom zde měli alespoň nějakého toho Francouze) Vincent Cassel. Pochybuju, že se mi tohle přání splní, ale člověk může snít, že ano… :-) ()
Diabolské ženy v diabolskom filme...Pomalší rozbeh filmu mi nevadil, ale časom sa to naozaj roztočí a ja iba uznanlivo a s pokorou pokyvujem hlavou a uznávam, že sa už v roku 1955 podaril natočiť tak kvalitný thriller s horovým nádychom. Ihneď mi pripomenul Ďábelskou lest so Sharon Stone a tušil som správne, že je to remake i keď o dosť slabší. Zážitok mi nepokazil, pretože si ho takmer nepamätám.V polovici filmu som bol rovnako zmätený ako hlavná predstaviteľka. "Kde zmizla mŕtvola?" Ako mohla zmiznúť mŕtvola z bazéna, veď to nedáva zmysel...Presne z tohto dôvodu je film tak napínavý a aj preto som sa veľmi nedivil upozorneniu po filme, kde sa v titulkoch dočítate : "Nehovorte nikomu, čo ste v tomto filme videli..." Ja to chápem, prišli by ste totiž o pekné prekvapko. Tak radšej držím zobák! 80%. ()
Poznáte to, keď vám niekto koktavý vyrozpráva vtip? Dodrbe ho a jediné čo si odnesiete je pointa, ktorá vás pri dobrej interpretácii neprekvapí. Tu je tým koktavým remake, ktorý som bohužiaľ videl, takže som bol pripravený o napätie v zmysle - ako to dopadne. Každopádne tento originál je perfektne natočená žánrovka so skvelými hercami, nepredvídateľným dejom a vynikajúcou a vynikajúco podanou pointou ( v remaku finále pôsobilo strašne smiešne). Keď dvaja robia to isté, nie je to to isté 8/10 ()
Když se spojí dvě Femme Fatale, tak to nemůže pro chlapa dopadnout dobře, což bohužel Michel Delasalle nevěděl a zatopil si na hezkej malér. __ Jestli by to natočil Hitch líp, tak o tom se můžeme jenom dohadovat, avšak co je jasné, tak to, že Henri Clouzot si s tím poradil výborně a naservíroval divákovi výbornoý noirovský thriller, který na konci opravdu směřuje do psychologického hororu, který člověka brutálně rozloží. Skvěle napsané, zrežírévané a vykonstruované do jednoho z nejlepších filmů všech dob. Upřímně lituji každýho, kdo tenhle skvost neviděl, protože finální rozuzlení je jedno z nejlepších vůbec. Na jednu stranu jsem si po skončení řekl, že jsem ho mohl očekávat, ale režisér mi nedal ani sekundu na přemýšlení... ()
Milostný trojúhelník přestává fungovat, a tak je třeba se jednoho vrcholu zbavit. Podle klepů vyfoukl Clouzot předlohu A.Hitchcokovi na poslední chvíli. Každopádně se i po dlouihých letech jedná o skvělý thriller, kde se zdánlivě mysteriozní prvky dají racionálně vysvětlit (jeden si hned vzpomene na E.A.Poa či našeho J.Arbese). A nebo má ve všem prsty skutečné nadpřirozeno? Zpočátku banální příběh začne pozvolna temnět a tam, kde by mohl skončit, se rozjíždí naplno. Tajemná Signoretová (kam se na ni v průměrném remaku hrabe Stoneová), noční chodby staré školy a špinavé vody bazénu. Černobílá šerosvitná kamera, chladná hudba, zvonění, napouštění vany a odbíjení půlnoci. Dokonalý plán má možná trhliny... ()
Reklama