Režie:
Laurence OlivierKamera:
Desmond DickinsonHudba:
William WaltonHrají:
Laurence Olivier, Jean Simmons, John Laurie, Esmond Knight, Anthony Quayle, Niall MacGinnis, Harcourt Williams, Patrick Troughton, Peter Cushing (více)Obsahy(1)
Anglický film podle stejnojmenné tragedie Williama Shakespeara (1564 -1616). „Hamlet", jedna z nejslavnějších tragedií, napsána na podkladě pověsti dánského dějepisce a básníka Saxona Grammatica ze 12. stol. patří časově do temného období Shakespearovy dramatické tvorby, které vystřídalo po 37. roce básníkova života gracii, rozmar, vtip, veselí a božskou pohodu lehkomyslné důvěřivosti předcházející éry jeho slavných komedií. Hrdinou a ústředním pilířem děje a celé problematiky dramatu je „člověk geniální, který zmrhává nejlepší síly své duše pochybami a úvahami a podvádí se tak o čin, vlastní plod života: ve svou mstu nevtělil svou vůli, svůj rozmysl, svou duševní výsostnost, nýbrž přijal ji jako pokořující improvisaci výsměšným darem od pusté náhody..." (F. X. Salda). (Filmový přehled)
(více)Recenze (53)
,,BOL SOM ZABITÝ NA KAPITOLE. BRUTUS MA ZABIL." ,,TAKÝ KAPITÁLNY KUS, TOMU VRAVÍM BRUTALITA." __ Už podľa ďalších tunajších súvisejúcich odkazov filmových adaptácií slávnej Shakespearovej tragédie, si môžeme urobiť úsudok, nakoľko nadčasovým je dielo tohto dramatika. Priznávam sa, že napriek obsiahlemu počtu som okrem tejto verzie videl len veľmi slušné Zeffirelliho spracovanie so skvelým netradične obsadeným Melom Gibsonom, no trúfam si povedať, že to, čo predvádza Olivier nielen ako herec, ale i ako režisér je niečo fantasticky mimoriadne a zrejme už nikdy nikým neprekonateľné. woody-ho bezducho vyšteknutý komentár vlastne vypovedá o všetkom. Hamlet má nielen skvelých hercov (okrem boha Oliviera, napr. aj výborne zahraní Polonius či Horácio) a ich prednes, ale aj fascinujúcu formu počnúc pôsobivou hudbou, vynaliezavou kamerou (Olivier si istotne bral inšpiráciu z Hitchcockovej ,,Mŕtvej a živej") a končiac (trocha netradične) pri práci so špeciálnymi, resp. optickými efektami. Filmový Shakespeare by sa mal napriek miestami náročnejšiemu textu pokiaľ možno sledovať v pôvodnom znení, ak však narazíte na český dabing zo 60. rokov, neváhajte ani na chvíľku. Aj na ten presne pasuje prostý woody-ho komentár. (308. hodnotenie, 35. komentár k filmu) ()
Olivierov adaptačný Hamlet pôsobí mimoriadne konzistentným dojmom. Samotná divadelná úspornosť tu naraz ani nie je poriadne cítiť, pretože sa každému momentu tejto scenáristickej skladačky venuje dostatok času a neskĺzne v umelú gibsonovskú naťahovačku (1990). Možno v druhej polovičke trošičku ustrne, ale byť tých poctivých stavebných základov, ktoré Laurence vytvoril, nemá zmysel toto ďalej rozpitvávať. Myslím, že rozhodujúcim faktorom bolo, ako sa počas natáčania (Olivier a jeho súputníci) vyrovnajú s formálnou stránkou, ktorá by musela byť pútačom č. 2, aby sa pozornosť divákov upriamila viacerými prúdmi. A to im bezozvyšku vyšlo, pretože zarosené hmlisté podnebie v prostredí ďalekého stredovekého a mysticky zladeného Dánska je unikátne a umne dopĺňa dejovú linku (myslené tie konkrétne scenérie z vonkajšku). V tomto ohľade takmer rovnako pôsobivé ako Kurosawove spracovanie Macbethovej tematiky - Krvavý trón; avšak všetko podstatné sa odohrávalo medzi štyrmi stenami, kde priestor pre vizuálne blaho je predsa len obmedzenejší... Zvuky protagonistov sú cez nočné hradby počuť hlasito, vari až k bráne duchov z nebies; fantastické dobové kostýmy a atmosféra kráľovskej rezidencie, kde sa v rodinnom klane uchovávajú tajomstvá tých najstrašnejších skutkov ma ako sledovateľa lákajú a rovnako lákajú aj ich odhaľovať, hoci danú tému mám samozrejme ako povinnú látku naštudovanú. V podstate veľmi kvalitné, nie dokonalé, ale v rámci autorových sfilmovaných adaptácií - jedným z topov. ()
Příběh dánského prince ,cti,lásky, nenávisti a pomsty mě opravdu dostal.Sir L.Olivier v roli Hamleta by se nemusel stydět ani před velkým W.Shakespearem.Klobouk dolů.Závěrečná salva z děl mi dodnes zní v uších.Úžasný zážitek... ()
Ze všech adaptací Hamleta jsem si vybrala právě tu Olivierovu, ač Branagh nebo Zeffirelli také znějí slibně. Hamleta jsem zrovna podruhé přečetla a Shakespearovi se v posledních týdnech celkem věnuji kvůli škole, takže asi budu přísnější. Stejně jako Olivierův Jindřich V. mě příliš nezaujal ani jeho Hamlet. Nemůžu si pomoci, ale vadí mi ta jeho oscilace mezi divadelním a filmovým pojetím, která mnohdy působí, jako že si nemůže vybrat. A nemám příliš ráda, když filmy působí divadelně, pokud si z tohoto faktu neudělají přednost a nějakým způsobem snímek neshodí. To Olivier nedělá. Dvě a půl hodiny jsou moc a film často nudí. Na divadle by to vypadalo určitě lépe. ()
Olivierova Hamleta dávali v televizi zrovna v ten den, kdy jsme si koupili televizi (tedy rodiče, a byl první na ulici). Bylo to někdy v roce 1963 a tento film – i když trochu pokousaný a potrhaný – vidím přede sebou dosud. Ale jak ho hodnotit? Z pozice tehdy nebo nyní? Hodnotit z pozice tehdy a psát o něm z pozice nyní, to by mohlo jít. Mezitím se však stalo hodně. Především klesl můj zájem o Shakespearova dramata (ke komediím jsem se vůbec nedostal, a z drama si drží svoje postavení jen Král Lear). Když odhlédnu od španělských dramat (od Rojase po Lorcu) a absurdních dramat moderny (Jarry, Ionesco, Beckett a další), pak si vystačím s Ibsenem a Čechovem. A "Hamlet" (neboli ať jed dokoná své dílo") je postavou předmoderní, v naší době by se musel podrobit minimálně určitým testům. Myšlenky, které ho přetrvávají (jako např. z onoho slavného monologu "To be or not to be" (... snášíme radši hrůzy, které známe, než abychom šli vstříc těm neznámým. Tak svědomí z nás dělá zbabělce a zdravá barva rozhodného činu se roznemůže zbledlou meditací... překlad Martin Hilský, 2002) poukazují ambivalentně i na naši dobu a společnost, která by se měla určitým (snad obdobným) testům podrobit rovněž. ()
ocenenia : MFF Benátky 1948 - Hlavná cena festivalu, Najlepšia herečka (Jean Simmons), Najlepšia kamera (Desmond Dickinson) ◘◘◘◘ BAFTA 1948 - Najlepší film ()
Pro mě bohužel absolutně bez nápadu. Z pochopitelných důvodů tu chybí pár vedlejších linek jako rámování Fortinbrasem nebo Rosenkranz s Guildsternem. Z pochopitelných důvodů byly taky pokráceny některé chytré monology, které byly zajímavé na předloze. Vše se zkrátka do filmu nemůže vejít - ale "na oplátku" za tyto škrty jsem nedostal nic navíc. Co si přečtu v knížce, to tady uvidím zfilmováno tak, jak jsem si to zhruba představil. Vše je režijně bez nápadu, některé původně mimo scénu odherané pasáže (vražda starého Hamleta, piráti) jsou sice vizualizovány, aby se rozbil původní těžký monolog, ale bez jakékoli přidané hodnoty - kdyby tam nebyly, taky by se nic nestalo. Kromě chytře vyřešené záměny kordů v závěrečném souboji a hezké smrti Ofelie mi film nedal vůbec nic, co by nebylo patrné z předlohy. Žádné posunutí významu, žádná autentická emoce, žádný zajímavě dohraný motiv... nic. Vzít Laurence Oliviera a nechat ho za chabé choreografie přečíst Shakespeara podle mě na dobrý film nestačí. ()
Upraveno v květnu 2021. Hamlet, tragédie prince dánského, patří k nejznámějším dílům slavného anglického dramatika Williama Shakespeara. Moje intimita dávává přednost Chabrolově Ofélii, ale pokud si mám vybrat Hamleta v celém uhrančivém přesvědčení britského shakespearovského dědictví, zvolím vždy filmovou adaptaci Laurence Oliviera. V dobré víře se vyhýbá předlouhému času hry zkracováním nebo vynecháváním, básníkova tragédie se skví v estetickém orámování obrazů, prostor, kamenoví gotiky, řasení oblouků, na tajnosti se číhá za závěsy, verše mají estetický rytmus a noří se do niter vnitřních světů. Královská moc a věrní společníci: závist, intriky, pomstychtivost, podezřívavost, pocit ublížení, a výsledkem hrátek o moc je krvavá lázeň, která neodpouští. Titulární postavou jest Hamlet (vynikající Laurence Olivier), princ dánský, mladík s pocitem zrady a zloby niterného zhrzení v příznačné oidipovské nitce. Pomsta je hlavním přáním, pro něž, přes celkovou opatrnost, vše zboří. Důležitou postavou je Claudius (velmi dobrý Basil Sydney), dánský král, sedící čerstvě na trůnu po bratrově smrti, a Hamletův strýc. Radosti a strázně uchvatitele trůnu v jeho udržování se v moci. Významnou postavou je Gertrude (velmi zajímavá Eileen Herlie), dánská královna, Hamletova matka a Claudiova žena. Sladký život v bezstarostnosti je narušen Hamletovou nechutí se smířit. Hlavní ženskou postavou je Ofélie (pozoruhodná Jean Simmons), dcera šlechtice, králova komořího. Je zcela poslušnou dcerkou, a zároveň důvěřuje velikosti lásky, ale nevinnost je přeci obětí pomstychtivosti. Výraznější postavou je také Polonius (zajímavý Felix Aylmer), lord Chamberlain, nejvyšší králův komoří a Oféliin otec s rozmanitými způsoby dohledu a špehování. Z dalších rolí: Hamletův kamarád z dětských let, nezávislý pozorovatel Horatio (Norman Wooland), žalem ze smrtí otce a sestry Ofélie rozpálený Laertes (Terence Morgan), strážci nočních hradeb, vystrašení duchem, Bernardo (Esmond Knight) a Marcellus (Anthony Quayle), první muž v kočovné divadelní společnosti (Harcourt Williams), či herci v rolích královského párečku (Patrick Troughton a Tony Tarver). Hamlet pod dirigentskou hůlkou Laurence Oliviera je působivou filmovou tragédií. Uchvátí estetikou obrazu, v nich je ta síla poezie niterného chvění, bolesti a touhy. Shakespeare na pravý britský způsob v tom nejlepším jeho smyslu slova! ()
Mínusy: Postavy se vyjadřují jako mistr Yoda. Nuda. K tomu melou totální sračky. Nuda. Má to dvě a půl hodiny. Nuda. Neexistuje děj. Nuda. Herci tragicky přehrávají a pitvoří se až běda (ano, chápu, že to je záměr). Nuda. Realistické to je jako mírová smlouva USA a KLDR. Nuda, kurva! Plusy: Už to skončilo. Ne, já prostě nepochopím, co na takových příšerných škvárech dnes lidi vidí, protože mě sledování Hamleta přišlo stejně strašné jako hodina chemie na téma benzenové jádro (a to je kurevsky vysoká laťka). Omlouvám se všem šprtům a rádoby kritikům, ale tohle je prostě průser. Ani nevím, proč to není ve výsledku odpad! 10% ()
6. Zlatý Glóbus za rok 1948 - cena (1) - *Nejlepší herec - Laurence Olivier ()
Frailty, thy name is woman! aneb Hamlet psychoanalytické doby. Olivier dokázal geniálně aktualizovat Shakespeara, aniž by z něho ztratil jedinou kapku. Hamlet v jeho freudovské interpretaci je synem své matky, nikoliv svého otce. Má v sobě příliš mnoho ženskosti a tak místo aktivity volí pasivní přístup, kdy nechá za sebe působit okolnosti a sám vlastně zůstavá nečinný, což vede k tragédii. Všechny škrty jsou funkční (Rosencrantz a Guildenstern), protože zapadají do zvolené koncepce, která se soustředí na Hamleta a matku (Act III, Scene IV patří k vrcholům filmu) a Hamleta a Ofelii. Kamera pak svým pohybem kopíruje plynutí blankversu. Povinný film pro všechna ta zakomplexovaná ega českých divadelních režisérů, kteří si myslí, že k aktualizaci stačí navléci herce do současných kostýmů a hlavním tématem učinit sex. ()
Na takýto typ divadelnej hry treba byť asi naladený a ja som pravdepodobne nebol. Určite lepšie spracované dielo ako to z roku 1996, napriek tomu som viac pozeral na hodiny než na film. A to nielen kvôli obrej stopáži. Trochu divná atmosféra, ktorá sa mi síce pozdávala pri rovnako starom Mackbeatovi, ale tu ani nie. Chválim aspoň to, že "shakesperovčina" išla do úzadia. ()
Tragédie s velkým T. S bravurní, potemělou atmosférou vyvolávající patřičné mrazení. Viz. všechna zjevení přízraku a chytré Hamletovo uvedení divadelní hry. Básnické provedení však pro mě byl příliš velký oříšek, a film tedy místy nudil. ()
Miluji Shakespeara a co může být lepší než opravdu dobře zfilmovaný Hamlet? Herecké výkony naprosto ůžesné, scénář mírně upraven, ale tak, že to hře neubližuje, ale právě naopak a to korunovaný kulisama, které mě celou dobu naprosto uchvacovaly ()
Další oskarovka a zatím nejsnesitelnější Shakespeare. Lawrence Olivier si to napodruhé naštěstí celkem pohlídal, takže hrad vypadá jako hrad, kostýmy jsou perfektní, atmosférické scény fungují (setkání na věži). A navíc v hlavní roli podívá Olivier fantastický herecký výkon. Narozdíl od Wellesova přehrávání v Macbethovi hraje přesně tak jak říká v jedné scéně hercům na dvoře - ani málo, ani moc a totéž platí i pro ostatní spoluhráče. Navíc příběh je ze začátku opravdu výborný, když se Hamlet dovídá kdo mu zabil otce a vypadá to, že v tu chvíli půjde zloducha odpravit a napravit zlořády v Dánsku. Mnoho citací, scén a proslovů je slavých i proto toho, kdo Hamleta v životě nečetl, neviděl a netušil o čem je. A závěrečný šermířský souboj a vůbec vyústění filmu je pětihvězdičkové. Bohužel mezitím je to opět příšerná nuda, kde Hamlet váhá, bojuje se svědomím, hraje si na šílence, pronáší prolovy a ne a ne něco udělat. Až jsem si vzpoměl na scénu z Posledního akčního hrdiny, kde malý kluk sleduje tuhle verzi ve škole, přeje si aby Hamlet něco konečně udělal a když usne, zdá se mu o tom, jak by Hamleta zahrál Arnold Schwarzenneger :) Každopádně ten Oskar za nejlepší film je pro mě dost nepochopitelný v roce 1948 vzniklo spousta lepších filmů. ()
"Have you forgot me?" "No, by the rood, not so! You are the queen, your husband's brother's wife." Výborné spracovanie Shakespearovej drámy, povedal by som, že jedna z najlepších filmových adaptácii Shakespeara vôbec. Má veľmi pôsobivé obrazové stvárnenie (výborná kamera, nádherná výprava) a po celú dobu si dokáže uchovávať to správne napätie, k čomu významne dopomáha aj výborná minimalistická hudba (William Walton). Skvelé sú i herecké výkony (vynikajú najmä Laurence Olivier ako Hamlet a Jean Simmons ako Ofélia), ktoré sú na moje prekvapenie príjemne umiernené, nie je v nich žiadna zbytočne prehnaná teatrálnosť. Toto spracovanie sa mi páčilo o dosť viac ako Branaghova verzia nakrútená o takmer pol storočia neskôr, ktorej tá umiernenosť chýba a pri ktorej ma dokázali uchvátiť jednotlivé scény, lenže pri zvyšku filmu som sa miestami dosť nudil. Olivierova verzia je naopak výborná ako celok, nenudila ma ani na chvíľu. Angličtina je síce dosť ťažká (ako som aj očakával) a viacerým slovám som nerozumel, ale zase sa veľmi dobre počúva, takže som si ju aj tak výborne užil. "I'm justly killed, with mine own treachery." ()
Knižní předloha je samozřejmě obsáhlejší, podrobnější a postavy jsou lépe vykresleny, přičemž si čtenář vytvoří svoji vlastní vizualizaci každého protagonisty. Pasáže mají silnější účinek a zanechávají hlubší dojem, může-li se nad nimi čtenář zamýšlet v textové podobě. Přesto však ani filmová adaptace z roku 1948, jež je natočena černobíle by neměla být opomíjena. Byl to také první britský snímek, který si odnesl Oscara. Navíc Laurence Olivier je, dle mého osobního názoru, jeden z nejlepších „Shakespearovců“, kteří se tímto fenomenálním spisovatelem zabývali na poli filmovém. Jelikož například jeho ztvárnění Richarda III. bylo taktéž famózní. Jeho Hamlet je věrnou verzí té knižní, důkazem je i mnoho různých ocenění (Zlaté Globy, BAFTA aj.), která si film odnesl. Proto i některé zfilmované příběhy knih mohou rušit „nepsané pravidlo“, že automaticky dochází k deformaci literární klasiky. Olivierův, dnes už také klasický, Hamlet se tak pro obdivovatele této látky stává téměř povinností a pro ostatní pravděpodobně kulturním zážitkem. ()
Z dramatu Shakespearova pera na diváka dýchne čas minulosti s citem herců ladným, až přirozeným, takovou silou, že musí smést pochybnosti tohoto díla, jeho naprostou originalitou. ()
Pecka. Skvěle zvládnuté odvyprávění složitého příběhu s použitím Shakespearovských citátů a dobrým smyslem pro výběr lokací. A co teprve ta expozice... ()
Tak nevím jestli mám vůbec něco komentovat protože takřka bezvýhrady souhlasím s bogu jen přidám že Olivier je dobrý jen pokud se nesnaží moc hrát jinak totiž přehrává až to bolí ()
Reklama