Režie:
David OndříčekScénář:
Petr ZelenkaKamera:
Richard ŘeřichaHudba:
Jan P. MuchowHrají:
Labina Mitevska, Jitka Schneiderová, Saša Rašilov nejml., Jiří Macháček, Ivan Trojan, Mikuláš Křen, Dana Sedláková, Hana Maciuchová, František Němec (více)Obsahy(1)
Sedm mladých lidí ve věku od 23 do 33 let se na konci devadesátých let ve velkém městě pokouší praktikovat cosi, čemu se dříve říkalo milostný vztah. A tak na sebe milostně narážejí a nechávají se unášet napříč dlouhodobějšími či krátkodobějšími vztahy, které je dovedou zpět do samoty. Robert pracuje v cestovní kanceláři a rád rozplétá a splétá osudy lidí. Napomůže rozchodu Hanky a Petra, který se pokouší pochopit život skrze nahrávky „opravdového života“ pouštěné do éteru. Zatímco je Hanka pronásledována Ondřejem, do té doby uznávaným lékařem a otcem rodiny, seznamuje se s Jakubem, jehož pozitivnímu pohledu na svět pomáhá pravidelné užívání marihuany. Na druhé straně to ale způsobuje zhoršování jeho krátkodobé paměti, takže se v jejich vztahu objevují problémy. Zklamaná Hanka hledá pochopení u rodičů, ale doma najde jen dvacet Japonců sledujících „normální rodinku při normální večeři“. (Falcon)
(více)Videa (2)
Recenze (1 090)
// To je tak, když jdete po dlouhé době do kina na český film od jednoho z mála tvůrců, který podle vás za něco stojí a sejme vás to tak, že pak nechcete koukat na nic jiného. Naštěstí v případě Samotářů to je i fakt, že vidět je jednou, kouskovitě, před bůhvíkolika lety, vzhledem k mému zájmu také není zrovna sláva... ne, jinak. Je to kurva ostuda. A co že jsem si z toho dnes odnesl? Tak třeba to, že takový film můžu bez nadsázky označit jako zlomový. Je to český milník, velká generační výpověď, příběh sedmi lidí, který dokáže napsat jenom člověk, který je v prvé řadě inteligentní, zkušený a osobitý a v té druhé (protože bez ní by to nešlo) zatraceně talentovaný. A tím vším Petr Zelenka očividně je, protože tohle je jednoduše testament, který se ve své době trefil absolutně do černého. Ale víte, co je na tom úplně nejlepší? Píše se rok 2015, přichází nová generace, tentokrát už jí jsem součástí, a je pomalu na čase, abychom si udělali výpověď novou. Vlastní. A dost možná ještě smutnější. Pravdou totiž je, že jsme se za těch patnáct let *vůbec* nic nenaučili a pořád málo hulíme. (a protože jsem ten komentář měl utnout už někdy kolem trefy do černého, nebude snad nikomu vadit, když ještě v závorce pochválím režiséra Davida Ondříčka a kameru Richarda Řeřichy - jehož jméno si odteď zapamatuji, bez nichž by to taková pecka taky určitě nebyla. Díky!) 10/10 ()
-ALE URČITĚ JE TAHLE ZEMĚ PĚKNĚ ZKURVENÁ. -NO TAK TO KAŽDOPÁDNĚ. OSTATNĚ-JAKO JAKÁKOLIV JINÁ ZEMĚ. Zábavné, ovšem zásadně nesouhlasím s tím, že se jedná o kultovní film. Na druhou stranu pokud vychovává lidi k tomu, aby si z nedostatku udělali přednost a neopakovali chyby svých rodičů (nechci pochopit minulou dobu) tak to jaksi smrdí... ()
Vesmír strukturálně otravný - obsahově blízký a přitom stovky světelných let vzdálený. O motání se v bludném kruhu mezilidských vztahů byly natočeny veletucty filmů, když se však v něm začne motat film samotný, nastává problém. Kultovní status Macháčkova nezralého banánu, jenž zahalen v mlze THC trousí na počkání životní moudra, mi poněkud uniká.. ()
V době mých čtrnácti pátnácti let znamenalo nevidět tenhle film, nežít. Citovali jsme převážnou část osazenstva a pořád dokola jsme se smáli. Jo, byli sme paka, ale poznali jsme, že tenhle film je prostě moc fajn. Ani po 13 letech pro mě neztratil nic ze své dobré atmosféry, skvělého scénáře a bezva herců. ()
Málokterej film byl pro mě a vrstevníky z mojí sociální bubliny tak silnou generační záležitostí. Lámalo se tisíciletí, bylo nám náct a Samotáři byli o nás a našem okolí. Identifikovali jsme se v nich, oni si z nás dělali srandu, připadali nám cool. Generace ovlivnila film, ten zase zpětně ovlivňoval generaci - co pro nás, mladý a emocionálně zdivočelý trotly, mohlo bejt lepší než hořkosladká karikatura nás samých? A pořád se na to dobře kouká. Hlášky jsou pořád v pořádku a hudba je pořád fajn. Objev Macháčka s Trojanem si dávno odnesl svoje zásluhy, každopádně zlatej rámeček si zaslouží i Labina Mitevska, Mikuláš Křen a Jitka Schneiderová. Mokrá momentka poslední jmenované navíc patří k tomu nejkrásnějšímu, co jsem kdy v českým filmu viděl! ()
Galerie (28)
Zajímavosti (49)
- Natáčení trvalo 65 dní, což je na české poměry docela hodně. (don corleone)
- Petr Zelenka nabídl Labině Mitevské roli Vesny, když se potkali na filmovém festivalu v Cottbusu, kde byla Mitevska v porotě a Zelenka v soutěži s Knoflíkáři. Protože se jí líbil scénář a znala jeho předchozí filmy, přijela do Prahy na setkání s režisérem. (Taninaca)
- Jan P. Muchow si ve filmu zahrál kytaristu fiktivní kapely Fake Dead (parodie na název kapely Take That). Zpěvákem byl Kryštof Michal z kapely Support Lesbiens. (Bibr)
Reklama