Režie:
Sam PeckinpahKamera:
Álex Phillips Jr.Hudba:
Jerry FieldingHrají:
Warren Oates, Isela Vega, Gig Young, Kris Kristofferson, Helmut Dantine, Monica Miguel, Emilio Fernández, Robert Webber, Enrique Lucero, Chalo González (více)Obsahy(1)
Nejvíce autobiografický film Sama Peckinpaha je zároveň nejbizarnějším z jeho čtrnácti snímků, což ovšem u géniů propadnuvších alkoholu nebývá nic neobvyklého. Ryze westernový příběh o muži najatém bohatým Mexičanem k úkonu pečlivě popsanému v názvu filmu se však neodehrává na úsvitu dvacátého století, nýbrž v jeho znepokojivě obskurním období let sedmdesátých, plném nemotivovaného násilí a otázek bez odpovědí. Benny, barman a pianista v jednom z mnoha mexických barů tam na konečné, ucítí šanci vysmeknout se ubíjející rutině neustále odrhovaného songu Guantanamera pro potěchu illinoiských turistů poté, co je mu nabídnuto deset tisíc dolarů za hlavu Ala Garcii, šviháka, který přivedl do jiného stavu dceru mexického latifundisty. Byť je Bennyho delirická odysea ve společnosti Mexičanky Elity a později i zmíněného torza skrz naskrz prosáklá krví a tequilou, nepostrádá ani jasnozřivé okamžiky ryzí romantiky či úlevnou ironii v tzv. kultovních hláškách. Oproti na hony vzdálené, precizně zkomponované Divoké bandě představuje Alfredo Garcia intenzivní kinematografickou zprávu o stavu duše a těla Sama Peckinpaha, muže ze západu a milovníka starých časů, snažícího se rozkoukat v nové době. Alfreda Garciu jsem natočil přesně tak, jak jsem chtěl. Dobrý, nebo špatný, ať se vám líbí, nebo ne, je to můj film. (MFF Karlovy Vary)
(více)Videa (1)
Recenze (134)
Snímek, jehož shlédnutí je pro fanoušky Sama Peckinpaha povinností. Počet mrtvol zde sice nedosahuje genocidních rozměrů "Divoké bandy", ale i tak si divák lačnící po explicitně podaném násilí přijde na své. Znalec výše zmíněného proslulého westernu se navíc může bavit srovnáváním výkonů řady herců účinkujících v obou filmech, od předsavitele hlavní role Warrena Oatese (v D.b. Lyle Gorch) po zadavatele titulní objednávky Emilia Fernandeze (v D. b. taktéž hlavní záporák - generál Mapache). Škoda jen že účast Krise Kristoffersona měla tentokrát vpravdě jepičí život :-). PS: CheGuevara na CSFD o Samu Peckinpahovi nejednou píše jako o šovinistovi a alkoholikovi. Inu, pokud budou výsledkem alkoholismu a šovinistických postojů tak skvělé filmy jaké točil tento tvůrce, pak by měla začít řada režisérů přinejmenším chlastat... (Aby sráželi dámy loktem z barové stoličky, to si přece jen netroufám navrhovat :-D). ()
Dalo by se žíci, že je to typicky brutální Peckinpehovský film. Bohužel mi moc nesedí prostředí, ani obsazení a film je až na několik minut na konci poměrně nudný a ani některé etudy, které mi do příběhu moc nezapadaly, ho nedokáží nijak oživit. Dlouho jsem váhal, jak ohodnotit, ale stejně mi nakonec vychází jen tři hvězdičky, které jsou na pomezí spíše ke čtyřem, než ke dvěma. ()
Starší kúsok od legendy menom S. Peckinpah má v podstate jednoduchý dej. Názov nám prezradí v podstate polovicu deja, pretože on tú hlavu so sebou naozaj nosí a s ňou aj niekoľko dotieravých múch. Kto je Alfrédo Garcia? To nie je podstatné. Živý ani mŕtvy sa vo filme neobjaví. Vypísaná je iba odmena na jeho hlavu. Hon sa môže začať... Warren Oates je známy aj z iných Packinpahových filmov a do tejto úlohy zapadol dobre. Potešil ma aj mexický herec známy z Divokej bandy ako generál Mapache. Jeden z mála filmov tohto legendárneho režiséra ku ktorému sa bol problém dostať. Ešteže existuje ČT2. 80%. ()
Jeden z klenotů Peckinpahovi tvorby, o kterém není řeč až tak často, ale stojí za to. Má dobrou zápletku a motiv a naplno dá pocítit jak se v 70. letech dalo přežívat v Mexiku (drsně, ale se zvlášní lehkostí - viz. UNDER THE VOLCANO). Nechybí nadměrná dávka chlapactví (Benny si vyjasňuje s recepčním, že jeho nastávající není žádna kurva) a oddanosti. A dost mě pobavil ten jakýsi "syndikát, se kterým Benny (Oates) vyjednává v hotelu a jeho dva poddaní (Webber a Young a obzvlášť vydařená scéna náhodného setkání při konfliktu s Garciovou rodinou). Peckinpah mě tentokrát překvapil vyobrazením vztahu Warrena Oatese a Isela Vega. Snad poprvé v jeho filmografii jsou tu k nalezení trochu ryzejší city od muže na hraně zákona k ženě (obvyklá škatulka "děvka a služka" se nekoná). ()
(1001) Přiznám se bez mučení, že jsem se u filmu věnovala ručním pracím, takže neměl moji naprostou a nepřerušenou pozornost, ale i tak si myslím, že to nebyla jenom moje vina, že jsem měla celou dobu velmi silný pocit, jako bych náhodně přepínala mezi několika nesouvisejícími filmy na různých kanálech. Prolog a konec shodně dost božské, a kdyby mi někdo teoreticky odvykládal premisu a obecný děj, tak by mi to připadalo jako super nápad, ale když se na to doopravdy podívám, tak wtf? Skoro všechno, o čem jiní kritici píšou, že je na filmu cenné, mi připadá nesmyslné, a to je ještě ke všemu stejný pocit, jaký ve mně vyvolával i zatím jediný další film, který jsem od Peckinpaha viděla, a to Pat Garrett a Billy Kid. (A Warren Oates je zde ve své roli stejně machisticky nechutně oslizlý jako James Coburn tam, takže to je asi ten Peckinpahův proslulý rukopis?) Jestli je pravda, že Oates režiséra během natáčení naučil brát kokain, tak se ovšem nedivím, že vůbec nechápu, o čem tento film medituje, a taky se tím vlastně dost vysvětluje. Jako by neexistovala žádná korelace mezi milionem těch defilujících emocí, respektive mezi těmi způsoby, jakými se je rozhodl režisér před kamerou organizovat. ()
Galerie (121)
Photo © United Artists
![Přineste mi hlavu Alfreda Garcii - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/159/162159713_495a11.jpg)
Zajímavosti (4)
- Film bol uvedený v roku 1978 v knihe "Päťdesiat najhorších filmov všetkých čias" ("The Fifty Worst Films of All Time (and How They Got That Way)") od Harryho Medveda a Randy Dreyfussa. (Arsenal83)
Reklama