Režie:
Kar-wai WongScénář:
Kar-wai WongHrají:
Tony Leung Chiu-wai, Maggie Cheung, Roy Cheung, Julien Carbon, Laurent Courtiaud, Rebecca Pan, Ping-Lam Siu, Man-Lei Chan, Pauline SuenObsahy(1)
Příběh se odehrává v šedesátých letech, kdy se do hongkongského bytu nezávisle na sobě stěhují dva manželké páry: novinář Chow se svojí ženou a krásná sekretářka Li-zhen s manželem. Jejich protějšky tráví mnoho času na cestách a tak si Chow a Li-zhen společně zkracují osamělé večery. Dokud se neobjeví podezření na mimomanželské aktivity jejich partnerů. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
(více)Recenze (242)
Vizuálně hezký, citlivě natočený film, kterému k dokonalosti chybí už jen pořádný příběh. I přesto je to záživná a při tom pomalém tempu i překvapivě napínavá romantika, které se dá jednoduše propadnout. Spoustu věcí jsem si nakonec musela domyslet, hodně toho zůstalo zahaleno tajemstvím navždycky, ale vlastně to ve finále ničemu nevadí. ()
Že já kráva pitomá od Kar-wai Wonga zase čekal děj a přitom vono nic nepřišlo! Co se týče vyobrazení lásky, subtilnost zde nabyla nového rozměru, ten se nazývá "nula dé", protože si jí skoro nevšimnete. Přijde mi, že emoce byly až příliš přiškrceny. Pán a paní Čongovi se míjí na chodbách, nic se neděje, dají si spolu nudle, nic se neděje. Nakonec pan Čong pošeptá své tajemství do díry, přičemž ta díra nepatří paní Čongové... Sorry, neberte mě vášně (já je v romantických filmech totiž potřebuju). 4/10 ()
Extrémně minimalistický film, jehož příběh by byl i v jedné větě zbytečně dlouhý. Ne že by z toho nešlo udělat skvělý film (a ne že by Stvořeni pro lásku nebyly technicky skvěle natočení), jen mě to příliš nechytlo. ()
První sem viděl Wongův film 2046, kterej je v podstatě pokračováním In the mood for love a myslim, že to nebylo úplně dobře, jelikož i když to nenavazuje nějak razantně, tak vývoj postavy Tonyho Leunga tady přímo navazuje nebo lépe řečeno se z něho dá pochopit styl chování Tonyho Leunga v 2046 nebo aspoň mi to tak přišlo a tak nějak sem díky tomuhle filmu líp pochopil i celej film 2046, krom toho je tu víc věcí, který jsou v pokračování dál rozvíjený, jedná se hlavně o myšlenky. Nicméně co se týká samotnýho filmu, tak je opět hodně poeticky natočenej, kamera opět nádherná, muzika nevtíravá, ale dobová a pro atmosféru perfektní a oproti 2046 se nejedná o tolik zmatenej kousek, příběh si plyne svým pomalým tempem a i tak dokáže zaujmout ()
(1001) Hudba se hypnoticky opakuje, jako by nám chtěla naznačit, že všechny lásky v našem životě jsou stejné. Mučivě, vášnivě stejné. Vlastně ne. Vždycky je tady ta jedna, ta jediná. ♥♥♥ ()
Kar-wai Wong jako Mistr obrazu, nevyřčených slov a odvrácených pohledů. Příběh dvou, nesmírně rezervovaných lidí, jejichž protějšky jsou téměř celou dobu nepřítomny (prý na obchodních/pracovních cestách), přičemž později vyjde najevo, že jsou milenci. Hlavní postavy se ve filmu neustále míjejí, distingovaně spolu prohodí několik slov, aby poté pokračovali tam, kam měli původně namířeno. Takto v podstatě probíhá i jejich romance, přičemž oba pravděpodobně vědí, že k milostnému naplnění jejich vztahu nemůže nikdy dojít. ()
Každá scéna na mě působila tak úžasně minimalisticky. Myslím tím, že do každé scény dal autor jen tolik, aby člověk pochopil děj. Žádné odbočení, jen přímo dopředu. Dalším co se mně okamžitě vybaví je podmanivá melodie, které provází po celý film. Normálně bych dal asi 3*. Ale ať nežeru, hudba a způsob natočení si vybojovaly 4. ()
Po Kar-waiovom predchádzajúcom filme som sa k tomuto staval s odstupom, no na moje potešenie som zaznamenal mierny posun k lepšiemu. Hlavne čo sa týka hercov. Východné filmy sú často silné po obsahovej stránke, no na hercov a ich výkony si nikdy neviem zvyknúť. No tu musím povedať, že ma dostali. Bezchybné vyjadrovanie citov a života, plné úprimnosti a prirodzenosti. Aj poňatie a spracovanie sentimentálneho príbehu s baladicko-poetickým ladením mi celkom pohodovo sedelo, no to mi zďaleka nestačí. Rozprávanie príbehu znova nemá základný pilier, o ktorý by sa opieral a ktorým by zaujal a záver bol akoby odseknutý a nedopovedaný. Možno som nebol naladený na správnej frekvencii, no čakal som viac. 60%. ()
Je to dosť dobrá umelecká romantická dráma od Wong Kar-Waia. Má celkom dobrý príbeh o mužovi a žene, ktorí sa spolu so svojimi životnými partnermi v ten istý deň nasťahujú do rovnakého domu a navyše vedľajších bytov. A keďže ich partneri bývajú často na služobných cestách, kvôli čomu bývajú dlho sami, postupne medzi nimi vzniká silné puto. Spracovanie sa mi páči, dej síce pôsobí úplne jednoducho, tu sa toho skutočne moc neudeje, ale s týmto nemám žiadny problém. Získalo si ma to prakticky už od prvého záberu, samotný vzťah medzi hlavnými postavami je tak netradične, ale veľmi zaujímavo podaný, tie ich občasné náhodné strety, pozdravy, dotyky, toto sa mi skutočne páčilo, navyše ma dosť zaujalo, že sa takmer celý film odohráva prakticky len v pár interiéroch a chodbách a vôbec to neprekáža, skôr naopak, ešte to tento zaujímavý vzťah tak ozvláštňuje. A celé to má také príjemné čaro, hlavne tie občasné spomalené scény s dobrou hudbou, alebo aj celkový umelecký dojem, toto mi rozhodne sadlo. Len škoda, že v záverečnej dvadsaťminútovke to už trochu upadne, moc mi nesadol smer, ktorým sa dej v tejto časti posunie, ale to je už to najmenej, keďže ani toto nie je zlé, len jednoducho predchádzajúca časť sa mi páči viac. Herecké obsadenie je skvelé, perfektné hlavné duo v zložení Tony Leung Chiu Wai a Maggie Cheung, oboch mám veľmi rád, čo mi potvrdili aj tu a tých pár vedľajších postáv už prakticky ani nestojí za pozornosť, oni dvaja to celé ťahajú. Réžia a technická stránka sú výborné, perfektná vizuálna stránka, hlavne tá kamera a spôsob, akým sú brané jednotlivé zábery, napríklad to neustále držanie ich partnerov mimo záberu, to bol dobrý nápad, ale aj celkovo, k tomu tá vynikajúca atmosféra, tu nemám čo vytknúť. A pochváliť musím aj hudbu. Wong Kar-Wai je môj obľúbený režisér a vydaril sa mu aj tento netradičný romantický film presne v jeho štýle. 76% ()
70%. Z tohto diela mám veľmi rozpačité pocity, pretože okrem slastného pohladenia neuveriteľne nádhernou emocionálnou hudbou, citlivou kamerou, intímnym prostredím, dokonalou štylizáciou obrazového segmentu, je príbeh tak trochu plytký, nevyhrotený a slabý, pričom pri väčšom zaujatí sa s ním dalo urobiť zázraky. Priznávam, dojatá som najmä vďaka tým okamihom, kedy kraľovala nebeská hudba, veľavravné pohľady dotknuté smútkom, jemné závany osudovej romantiky. Wong je v istom ohľade umelec podobného kalibru ako Yimou Zhang a obidvaja dokážu diváka uvelebiť len vďaka ohromnej vizuálnej poetike, nie príbehu. ()
Nádherný milostný příběh. Do konce je sice zamontována politika a jejich vztah (a tudíž i film) již není tak intenzivní, přesto nemůže nedat maximum. ()
Něžně krutý film o pastech, ve kterých se lidé udržují, jimiž si ničí životy, maří vzrušení. Napodruhé teprve vynikne krutost, přesnost vyprávění příběhu, strukturace. Maniakální dekorativnost scén má obrovský význam - preciznost provedení, do nějž se přelije energie, zástupná nenaplňované opravdovosti života. Jako maniakální leštění mříží. Stačí sledovat všechny ty látkové vzory na šatech stále stejného střihu. Zoufalá energičnost, s níž se hrají stolní hry. Ale opravdu. Napodruhé. Ten střih, ten tvar, to origamí poskládání příběhu. A ta strašlivá naivní důstojnost, disciplinovaná odtažitost, s níž se přijímá a vykonává rozsudek nad vlastním životem. *~ ()
Jemný a křehký snímek pro vnímavého diváka. Obrazově velmi působivé. x Prázdná a roztahaná pocitovka, kde hlavní umění spočívá v tom, že kamera cpe neustále něco přímo před objektiv. // Hodnocení za to, že mi dal režisér možnost si vybrat. ()
Film o laske ktory neskutocne citlivo opisuje vztah dvoh ludi a v ktorom sa vsetko podstatne dozviete z obrazov a hudby. Tento sposob rozpravania vo mne vyvolal omnoho intenzivnejsie pocity ako u inych -obicajnejsich- filmov. Film sa nesie v pochmurnej, tmavej, uprsanej atmosfere ktora vsak nieje smutna, skor tak zvlastne krasna. Dostanete sa akoby do takeho ineho,maleho, osobneho sveta hlavnych hrdinov a prezijete ich pribeh lasky, ktora bola mozno preto taka krasna, lebo lebo sa nikdy nenaplnila. (Nema zmysel opisovat uazsnu kameru,vizualnu stranku, a herecke vykony filmu) 10/10 ()
Kostelní zvon utichl / ale zvuk vychází dál / z květin ()
Artistné dielo s minimom deja, formálne veľmi bohaté. Sústredenie sa na vzťah hlavnej hrdinky a jej suseda píšuceho príbehy na pokračovanie v prítmí ázijského veľkomesta začiatku 60. rokov. Kvetinkové šatičky, dokonalá chôdza spomalené zábery, láska vyjadrená v náznakoch. Všetko spracované veľmi odťažito a navonok chladne. Neventilované city sa búria v ústrednej dvojici príbehu pod maskou vážnych, emócie nevyjadrujúcich tvárí. Nevšedné dielo, kde vysoko prečnieva fragmentárna kamera a farebné odtieňovanie zväčša daždivo – pošmúrneho príbehu nad samotným, miestami uspávajúcim príbehom. Krásne nasnímaný obraz. ()
Láska je složitý cit a Wong Kar-wai o téhle někdy smutné pravdě natočil krásný film. Křehký, poetický, plynule ubíhající a civilní... A natočil ho také jako poctu jedné ženě - kamera se s Maggie Cheung přímo laská a hudba zhmotňuje vzduch, kterým ona ladně proplouvá... Nemám slov. ()
Dlho som premyslal nad tym, ako a ci vobec ohodnotit tento film alebo napisat komentar tak, aby ma fanusikovia azijskych filmov, medzi ktore patri i verna uzivatelka Madison neukamenovali k smrti. V profile mam, ze dvere ma u mna otvorene kazdy film a to myslim vazne. Takze je to nahoda, alebo som mal smolu akurat na tento film. V IMDB v topke sa objavil v rebricku, tak som si ho dal do budicku a cuduj sa svete, hned o tyzden bezal na STV 2, takze skor nahoda :-) Verim tomu, ze ked si Madison tento film Stvoreni pre lasku pozrie, urcite pochopi, preco ma to tak nudilo, ale nic sa nemeni na tom, ze veeelmi chcem vidiet aj film A MOMENT TO REMEMBER (2004), ktory podla Madison predstavuje najsmutnejsiu, najdojemnejsiu filmovú poeziu, ktora by ma mala svojim krehkym a korejsky duchovnym sposobom vyjadrenia emocii preniest do sveta, kde ma vraj kazdy romantik pravo verit svojim snom. No tak to som zvedavy, ale naspät k tomuto filmu. Takze je to film o zakazanej laske dvoch ludi, ktori k sebe nieco citia, ale kazdy z nich ma svoju druhu polovicku niekde vo svete a nechcu zahybat. Co sa tyka hudby, vsimol som si, ze reziser asi kazdych cca. 12 minut pouzival tu istu melodiu, ktora ak sa vam bude pacit, budete stastni, ze ju tam stale mozete znovu a znovu pocut, akokeby ste si pustili CD s nejakou pesnickou stale dookola na Repeat, ale ak ju budete neznasat a este sa pri tom aj nudit, budete mat chut hodit ovladac na televizor, nastastie u mna to nebol problem, lebo ta melodia bola celkom pekna, len skoda toho filmu. Nemozem za to, ale dalo sa to aj zaujimavejsie natocit... 23.11.2010 ________ Maggie Cheung - (Su Li-zhen - Pani Čanová) +++ Tony Leung Chiu Wai - (Chow Mo-wan) +++ Ping Lam Siu - (Ah Ping) +++ Produkcia: Kar Wai Wong +++ Hudba: Michael Galasso, Shigeru Umebayashi +++ ()
Já bych tak chtěl tomuto filmu dát lepší hodnocení, opravdu. Jenže to nejde. Tenhle film jsem si pustil bez nějakého očekávání, nevěděl jsem, o čem přesně je, prostě jsem se chtěl nechat překvapit. Jediné, co mi po pár týdnech od té doby, co jsem jej viděl, utkvělo v hlavě byla parádní kamera. Toť vše, bohužel, protože na zbytek (herci, soundtrack) jsem se nemohl soustředit kvůli té neskutečné nudě. Mám rád pomalé filmy, ale co je moc, toho je příliš. Opravdu mi přišlo, že tenhle film prostě musí mít přes tři hodiny, jak se vlekl a když jsem se pak podíval na hodiny, tak jsem nevěřil, že to bylo sotva hodina a čtyřicet minut. Nevím, kde se stala chyba, když všichni kolem mě tady dávají nejvyšší hodnocení. Já se upřímně přiznám, že jsem málem párkrát usnul. Objektivně musím uznat, že mě film překvapil, bohužel to nebylo pozitivní překvapení. 40 %. ()
"There is nothing permanent except change..." ()
Reklama