Režie:
Jaroslav DudekScénář:
Jaroslav DietlKamera:
Jindřich NovotnýHudba:
Jan KlusákHrají:
Ladislav Chudík, Miloš Kopecký, Eliška Balzerová, Josef Abrhám, Hana Maciuchová, Ladislav Frej st., Daniela Kolářová, Jana Štěpánková, František Němec (více)VOD (1)
Série(2) / Epizody(20)
Obsahy(1)
Seriál nás provází osudy protagonistů spjatými ze všech úhlů pohledu s oddělením ortopedie. Do příběhu vcházíme ve chvíli, kdy do místní nemocnice je po autonehodě přivezen těžce raněný známý hokejista, reprezentant Přemysl Rezek, na oddělení primáře Sovy nastupuje mladá lékařka Alžběta Čeňková, právě sloužící, nezapomenutelný doktor Štrosmajer svérázně "chválí" sestru Huňkovou a primář Sova na rodinné oslavě začíná mít vážné obavy o svého syna Karla... A to zdaleka není celý výčet postav a událostí, které nás čekají v jednom z nejlepších Dietlových seriálů, podpořený skvělými hereckými výkony a vydařenými dialogy... Seriál měl původně třináct dílů, po velkém úspěchu pak bylo dotočeno dalších sedm. Roli primáře Sovy původně rozehrál Karel Höger, kterého po jeho úmrtí během natáčení nahradil právě Ladislav Chudík. (pfa)
(více)Recenze (417)
Vynikající česká seriálová špička, která má jistě nějaké pihy na kráse, ale jako celek si plné hodnocení zaslouží. Výborné prokreslení jednotlivých postav a herecké výkony hlavních představitelů (hlavně v druhé části od 13. dílu do konce) jsou hlavní devizou seriálové jedničky. ()
Stěží najdete lepšího představitele specifického žánru jménem český televizní seriál, než jakým je "Nemocnice". Když pominu skvělé herectví Mistra Kopeckého a jiných, tak nejvíce na tomto seríálu oceňuji, že v době tuhé normalizace, kdy se točil jeden politicky zaměřený blábol za druhým, se "Nemocnice" úspěšně vyhnula "soudruhování" a politickému agitování. Dá se na to koukat i dneska, aniž by se člověk nasral. ()
A CO DUŠE? Postupem času jsou pro mě více nosné scény z nemocnice, operace a pacienti, soukromé trable doktorů už méně, každopádně o jakékoliv plytkosti nemůže být řeč, to, jak spolu lidé mluví, uměl Dietl zkrátka zachytit bezchybně. Nejlepší postavou je, jak jsem tak sledováním zjistil, doktorka Králová. Ta mě nejvíce oslovuje. NA MĚ ŽÁDNÁ ULTIMÁTA NEPLATÍ! ()
Nechápu gloriolu "geniálního seriálu" a nechápu ani špínu, kterou na Nemocnici někteří házejí. Seriál, který mi stačilo vidět jednou, ale nijak zvlášť mě ani nezaujal, ani neznechutil. Je to prostě kvalitní řemeslo, dobrá "vypínárna" po těžkém dni. Klasické médium přenosu vlastních starostí do "jiného" světa... Sice to trochu zavání normalizačním sedativem, ale přesto Nemocnice svoje kvality to má (přinejmenší za toho Kopeckého si to tři hvězdy zaslouží)... ()
Kvalitní český seriál, který se stal legendou nehledě na jeho kvalitu (jak je zvykem v česku). ()
Scénář: Jaroslav Dietl .. Lehce nadprůměrná záležitost, která se nese na (dodnes) populárním prostředí nemocnic a lékařů. Silná zejména v dialozích. 70% ()
Skvěle napsané dialogy a postavy - ty postavy jsou navíc i dobře zahrané (většinou). Nejraději mám Kopeckého a Medřickou, hodně zajímavým vývojem projdou např. Abrhám nebo Janžurová. Srala mě Motlová s tím svým věčně vytřeštěným výrazem ("a co Kája!"), snad největší sviní v seriálu je dcera Štrosmajera - k té cítím přímo fyzický odpor. Jsem zvědavý na pokračování (vyhlížím ho ovšem s mírnými obavami) ()
Předchůdce dnešních latinskoamerických telenovel, byť tedy s československou hereckou špičkou a s občasnými záblesky něčeho vyššího (třeba díl, kdy zemřel doktor Štrosmajer...) ()
Zdařilý a téměř všemi oblíbený (dnes už kultovní) televizní seriál, který ani po dlouhých téměř třiceti letech nezklame jak věrného a stálého televizního diváka tak i toho občasného a nového . Skvělá Dudkova předloha, scénář-jakbysmet, režie, herecké výkony na tehdejší velice dobré úrovni, oblíbená, pronikavá a velice zapamatovatelná hudba, a hlavně příběhy ze života obyčejných lidí jejich charaktery a nevšední problémy. Tak to přesně můžu, a tento seriál mi to přesně před mnoha lety miliónově splňoval. Dietl měl prostě čich, a jeho poměrně zdařilé seriály ( a to nekoukám ani na dobu a ani nejsem nějak politicky zaujatý), za bývalého režimu vždy téměř povinně vyklízeli ulice. Prostě televizní klasika. Škoda jen jedné věci? A to sice toho že se tohoto seriálu nedožil pan Karel Höger (původní dr. Sova). Se kterým byla natáčena původní třináctidílná série v roce 1976. A dodnes s ním zbylo několik natočených scén, třeba ta pod deštníkem s Eliškou Balzerovou a Ladislavem Chudíkem. Nejraději jsem měl ale stejně a samozřejmě dr. Štrosmajera a jeho nezapomenutelné výlevy nejen ze života ale i ze své bohaté lékařské praxe. Jako třeba tento který povídal vrchní sestře Pěnkavové (Iva Janžurová).."Kdyby blbost nadnášela, tak tu létáte jak holubička." Nevím jestli originál z jeho hlavy? Ale jak pravdivé že? ()
"Kdyby blbost měla křídla, tak bys tady lítala jak holubička". Štrosmajer a jeho hlášky. Slizkej Cvach, rozkošně zamilovaná Janžurka s Pepou Dvořákem a ostatní ansábl, který nám udělal ty večery snesitelnější a za to jdu na nejvyšší špricličku. ()
Česká televizní klasika se spoustou vynikajících herců a s nezapomenutelnou hláškou Miloše Kopeckého:,,Kdyby hloupost nadnášela tak vy by jste lítala jako holubička"...... ()
V tehdejších i dnešních podmínkách rozhodně nadprůměrná záležitost, ale nějak zvlášť urvaná jsem z ní nikdy nebyla. Postavy Štrosmajera a Fastové jsou skvěle napsané, životné a přesvědčivé, zato Sova a Cvach jsou slušně odfláknutí a zatímco pan primář svou ušlechtilostí naleptává žaludeční stěnu, Cvach není postava, ale karikatura. Nemluvě o Čeňkové, která mi vždycky lezla krkem, a dost zvláštní chronologii příběhu, který zpočátku postihuje každou drobnost, aby v závěru chvátal mílovými kroky. Ale pravda je, že liga dobrých herců v čele s Kopeckým, Medřickou a Janžurovou z toho dokáže vytěžit celkem dost. A pravda je bohužel i to, co tu napsali mnozí přede mnou - že pokud se člověku "poštěstí" vidět něco z druhé série, začne mu původní řada seriálu připadat jako naprosto špičková záležitost. ()
"Já prosím, aby se na mě po ránu mluvilo úplně tiše a sdělovaly se mi samý bezvýznamný věci." Hláškující MUDr. Štrosmajer byl pro mne jediným důvodem, abych tímto seriálem zabil pár socialistických večerů. Ty ostatní takřka růžovoordnační vztahy v dietním hávu mne zase tak moc nebavily, takže v dnešní době se této nemocnici vyhýbám úplně stejně, jako všem ostatním. Ze mě nemocného neuděláte. ()
Upachtěný režimní seriál, ukazující dle společensko-politických pravidel té doby na epizodkách >ze života< jedné okresní nemocnice >problémy< socialistického zdravotnictví. Socialistické soužití, soudružské vztahy, jasný záporák Cvach, nemorální kariérismus, řeč a moudrost dělného lidu a tak dále a tak dále - no ano, soudruzi umělci, ukažte nám ten život v husákovském socialismu, ale jen to co vám vrchnost dovolí... Nechápu tu zdejší adoraci, byť samozřejmě hlavní protagonisty téhle vylhané story zosobnili nejpopulárnější herci té doby. A ty dvě hvězdičky zde jsou opravdu jen za ty dobré herecké výkony některých z nich... ()
Nadšení ostatních z tohoto seriálu rozhodně nesdílim. Neni to dost dobrý na to, abych to vydržel nějak pravidelně sledovat, takže mi poněkud unikaj souvislosti a vztahy mezi jednotlivými postavami. Celkově mi ale připadá jeden díl jako druhej a dalo by se to shrnout asi takhle: Doktor Sova flegmaticky pronese nějaký moudro, pak pro změnu doktor Štrosmajer pronese nějaký moudro velmi emotivně, do toho pořád přiblble se usmívající doktorka Bety Čeňková, sem tam nějakej prostřih na Gregoryho, kterej doma poslouchá nějaký hrozný kakofonie... Jedinej sympaťák je Cvach. ()
Socialistické nemocniční melodrama, jehož kouzlo stojí na dobře napsaném dramatu, postavách a dialozích a silné herecké skvadře. A s odstupem doby je to i parádní socíkovský skanzen. ()
Z dnešního pohledu jen průměrný televizní seriál, který v žádném případě neobstojí v porovnání s lepší částí americké seriálové produkce. Příliš upovídané, pomalé, interiérové. Na druhou stranu seriál jako jeden z mála není z převážné většiny zatížený předlistopadovým ideologickým balastem. Dietl dialogy psát uměl. Vzhledem k relativně omezenému počtu dílů se nemusel a nestačil ztrapnit tak, jako současní autoři telenovel. Celkový dojem (se silným přídavkem nostalgie): 50 %. ()
Dnes již klasika české seriálové tvorby. Mnohem lépe napsaná i zahraná než její "o dvacet let" mladší pokračování. ()
Perfektní herecké obsazení, úžasné dialogy a zajímavé ztvárnění jednotlivých postav a děje. S nostalgií vzpomínám :-) ()
Rozhodně nadprůměrná záležitost v porovnání s většinou tehdejší a bohužel i dnešní televizní seriálové produkce. Oproti jiným dobovým počinům se tu o hodně méně soudruhuje a vůbec se tvůrcům celkem podařilo ideologii z převážné části nechat někde za dveřmi (v první sérii se dokonce objevuje „západní“ auto :-), navíc se tu sešla řada špičkových herců, kteří odvádějí víc než poctivé výkony (zvláště pan Kopecký, paní Štěpánková a v druhé sérii paní Medřická). Osobně se mi mnohem víc líbí původních 13 dílů, snad proto, že jsou bohaté na řadu různých dějových linek (patálie mladého Sovy; „starej obšourník“ Štrosmajer a jeho nezdárná dcera, která ho připraví o sotva nabytou funkci; milostné avantýry doktorky Čeňkové, intriky neschopného a zároveň všeho chopného dr. Cvacha, z jehož odkazu ještě dnes čerpá např. Zounar v Ordinaci; úlet primáře Blažeje s Inou jako důsledek jeho nešťastného manželství s příliš ambiciózní Maciuchovou atd.), má to spád, postavy se nějak vyvíjejí, nechybí vtip, ale ani trocha dramatické akce při Blažejově automobilové honičce s žárlivým saniťákem a na mladou a hezkou Elišku Balzerovou, které „spící panna“ Ina může jen těžko konkurovat, se hezky kouká :-) Především to ale celé končí tak nějak harmonicky: doktorka Čeňková po zklamání s hokejistou a s ňoumou Řehořem (jehož nakonec přenechala kolegyni Králové) nachází spřízněnou duši v mladém Sovovi, který přemohl své démony a přebírá v nemocnici štafetu po otci, dále zkrocení zlé ženy v podání hubaté sestry Huňkové, návrat Blažeje k rodině a Iny k saniťákovi… nemůžu si pomoct, ale tady to podle mě mělo končit. Ale chápu, že valuty z Německa tehdy táhly, a tak se po čtyřech letech dotočil ještě 7dílový přídavek, podle mého názoru dot rozporuplný. Na jednu stranu se sice tvůrcům povedlo oživit děj Kaiserem a hlavně paní Medřickou (nemluvě o letmém, leč výživném návratu dr. Cvacha) a jako aktivní šachista jsem se zájmem shlédl i pár vsuvek z bohužel krátké hráčské kariéry dr. Štrosmajera (byť mě dost pobavilo, že v té partii, kterou vyhrál nad Nárožným, nechal soupeře zahrát dva tahy za sebou), ovšem některé věci z předešlých dílů jsou tu postavené doslova na hlavu: tak třeba mladý Sova se zcela v rozporu s vyzněním původní série projeví jako slaboch, zbabělec a sobec, nadto se vrátí k bývalé ženě navzdory tomu, jaké mu dělala medy v první sérii a jak s ní musel válčit o dítě, zatímco Ina, která se po těžkém rozhodování vrátila k saniťákovi, si zničeho nic zažádá o noční služby, aby mohla opět nabíhat Blažejovi (asi ji to doma s neobyčejně zvědavou tchyní nebavilo), s kterým si nakonec udělá dítě. Podle mě zbytečně násilné dějové a charakterové twisty, vzhledem k menšímu počtu dílů je to navíc celé takové uspěchané (včetně úmrtí Štrosmajera, který udílí rady mladému Peterkovi, a chvíli nato je najednou na pravdě Boží) a nekončí to už zdaleka tak optimisticky: starý Sova se sice opět shledá s doktorkou Fastovou, ale musí se vyrovvnat s tím, že syna má na hovno, chudák Čeňková zůstala (stejně jako Králová) jako kůl v plotě atd. A tak zatímco původní třináctce bych vcelku bez váhání dal 4 a půl (tu půlku strhávám za děsivou Emu v podání Marie Motlové a její příšerně smutné oči, které bez přestání vrhala na starého Sovu, aby nenechával Karla v bryndě, a které se člověku na dlouho vryly do paměti; mimochodem, jak si mohli Sovovi za hlubokého socialismu vydržovat hospodyni? Není to vykořisťování? :D), přídavek ode mě sklízí sotva tři a nezachrání to ani zgruntu hodná zelinářka Dobiášová. Dohromady tedy slabší čtyři, které by ale pořád vysoko čněly nad dalšími pokračováními, pokud bych se někdy k jejich hodnocení odhodlal. () (méně) (více)