Režie:
Zdeněk TroškaKamera:
David PloyharHudba:
Miloš KrkoškaHrají:
Anastasia Chocholatá, Sara Sandeva, Lukáš Pavlásek, Šárka Krausová, Lucie Polišenská, Marek Lambora, Václav Svoboda, Martin Stránský, Dana Syslová (více)Obsahy(1)
Aninka žije na statku se dvěma nafoukanými sestrami, kterým musí sloužit. Jednoho dne najde pírko, jehož pomocí si přivolá prince Vítka, zakletého do ptačí podoby. Když zlé sestry zjistí, že se Aninka schází s pohledným mladíkem, pírko jí vezmou, zničí a Vítek zmizí. Jedinou možností, jak zlomit prokletí, je, že ho Aninka najde kdesi ve světě. A tak se dívka vydává na cestu za záchranou svého milého. Jejím průvodcem se stává vodník, jehož na počátku putování zachrání před zlým sedlákem. Společně prožijí řadu dobrodružství i legrace. A přestože vodnická kouzla dokáží Anince pomoci, jak k uzdravení nemocných, tak na obranu proti loupežníkům, k záchraně Vítka bude potřeba především pravá láska. (Cinemart)
(více)Recenze (135)
Jak jsem zde četl, nejsem jediný, komu nedával děj smysl. Vůbec neznáme pohnutky jednání mnohých postav, Anynka skáče náhodně - byť kupodivu - stále k cíli, nicméně celkem brzy ji nahradí a problémy za ní řeší vodník. Postavy se vynořují a zase mizí. Točíme se v kruhu, až je zde najednou happy ending. Tedy, jak pro koho. Film má krásnou výpravu, natáčí se na pěkných lokacích a i na herce si lze zvyknout. Ale pocit, že film je špatně sestříhaný, mnohé chybí a něco přebývá, mě provázel celou dobu jeho sledování ()
Další Troškovina mrzký úrovně splácávající náměty starých Českých pohádek do jednoho amatérskýho pytle. Opět příšerný herci, každej debil co se mihne v nějaký televizní šou je hned adeptem na Troškovýho herce a obzvlášť u Pavláska, kterýho mám jinak rád, je fakt hrozně vidět, že jediný co umí, je dělat ze sebe debila, ale to, pokud pominu Troškovy filmy, na herce fakt nestačí. Navíc mě poměrně překvapilo, že hlavní herečeka nejenom, že se nedokázala skutečně rozbrečet, ale ani to nedokázala věrohodně předstírat, přitom mně by stačil už jen fakt, že hraju v něčem takovým, zaručeně rozbrečet. Prostě plytký, amatérský a na hovno. ()
Všechny pasáže jsme už mohli vidět někde jinde, což je docela trapas. Evidentně dochází nápady, ale zároveň český divák na pohádky v kinech pořád slyší, takže je potřeba kydat hnůj, dokud je na podobné bizáry chuť. ()
Budu trhat partu. Ano, přeplácanost, uječenost, pitvoření, klasické to nešvary Troškových pohádek, tu jsou zastoupeny v množství větším než malém, k tomu naskakuje ne moc logicky plynoucí děj s náhodně se objevujícími či mizejícími postavami a motivy splácanými z mnoha různých pohádek, přesto si troufám tvrdit, že to má stále víc správně pohádkového než kterákoli nikoli shakespearovská tragédie, jimiž nám v posledních letech ničí Vánoce ČT. Jestliže jsem jejich vánoční černé díře dal milosrdně za dvě, dám zde za tři. Ne úplně zasloužené (bez Pavláska bych se rozhodně v pohádce obešel), ale je to jako v tom úsloví o jednookém a králi mezi slepými, nebo tak nějak. A Aninka byla hezká. ()
Absence nápadu, scénář od každé pohádky troška a hlavní mužská role obsazená stand-upistou. Troška má zažité postupy, oblíbeného scénáristu a oblíbené herecké typy. Postupem času vykrádá sám sebe, co fungovalo u Princezny ze mlejna tady jen tiše úpí. ()
Neměl jsem co dělat a tak jsem dětičky doprovodil na film. Chtěly vidět tu ,,novou pohádku s Pavláskem''. Já jsem kdesi četl, že je to nejrozporuplnější pohádka letoška a dávám tomuto označení plně za pravdu. Na jednu stranu nechybí pohádce poctivé kulisy venkovské chalupy, letních luk a lesů - tedy až na ubohé digitální efekty a ještě strašnější syntetizátorovou hudbu Ko-kokošky, tou horší částí je prapodivná dějová linie. Příběh je takový nemastný, neslaný jakoby splácaný z několika pohádek. Zprvu jsem měl dokonce dojem, že pohádka bude veršovaná soudě dle mluvy hraběte a vůbec volba jazyka navozujícího dojem staročeštiny dle mého názoru do pohádky pro děti nebyla to pravé. Něco jiného je, když mlynář Švehlík mluví v Princezně ze mlejna nářečín a něco jiného bylo zkrátka zde. Co jsem ocenil byly zpívané dvě staročeské lidovky. Naše děti je prakticky neznají a proč do pohádek hrdinům skládat nové písně, když lze využít a zároveň připomenout klasiku. Aninka mi byla moc sympatická a jako by vypadla z oka Élišce ze mlejna .-). Ta hlavní moviestar celé pohádky vodník Pavlásek byl takový prostě zelený Tydýt. Pavláskovo neherectví spojené s jím prezentovaný stojákovým typem ňoumy se v kině líbilo dětem, pro dospělé to bylo takové afektované ochotnictví. U nových pohádek, kde nevím na čem vlastně jsem se svými pocity po jejich konci si často říkám. Hele, seš starej. Tvoje doba pohádek je pryč. Tohle je digitální svět, buď rád, že někdo těm malejm točí tohle a ukazuje jak se žilo ve staré chalupě, jak vypadá koza a jak kokrhá kohout. Že dobro vítězí a síla vždycky není před rozumem všechno. Nejsi cílová skupina. Kapišto ? Tímto uchlácholen, si pak říkám asi jo. Ušlo to. Jenže pak vzpomenu na Anděla Páně nebo Čertí brko, tedy pohádky z nichž jsem byl nadšen a říkam si a ne. Jde to natočit i tak aby se i dospělý doprovod bavil. Aby řekl stejně starému fotrovi jako je on sám, hele na to jděte všici, je fakt super ! No a to u Zakletého pírka s čistým svědomím říci nemohu. Takže dávám za dvě kapky z vodopádu zdraví či co to bylo. * * ()
Pestrobarevné, překostýmované, pohádkové nic, zde navíc s těžko stravitelným tajtrlíkem z reklamy, který je zde jednou z hlavních postav, což je docela utrpení. Hezké prostředí a krásná Anastasia, ale scénář je opravdu odfláknutý, pan režisér za pomoci sponzorů jen opět potřeboval trošku zkasírovat českého diváka. [Kino Citadela - Litvínov] ()
Mistr Troška obklopen svými věrnými spolupracovníky natočil pořádné pohádkové sucho. A ani vodník, co se smočí ve vodě jen sporadicky, do tvůrčího mlýna neposílá živou vodu. Je s podivem, s jakou scenáristickou nemotorností a nedomrlostí se přišlo. Posuďte sami. Hodná Aninka je na statku šikanovaná svými staršími sestrami, kterým musí sloužit. Nikdo netuší, proč se k ní chovají tak opovržlivě. Sestry po roztahaném úvodu, v němž dojde k objevu i zlomení zakletého pírka, zmizí ze scény a už o nich nepadne slovo, za vyučenou nedostanou v pravém slova smyslu. Aninka se vydává do světa, jelikož život v masturbaci těžko snáší a pírko, respektive potenciální nabíječ, co se z něj proměňuje, přece jen může dát jejímu nudnému a asexuálnímu životu nový směr. Po cestě nám holka střetne milého vodníka, kterého vytáhne ze spárů zlého sedláka. Proč zrovna vodník musí představovat středobod všech pohádkových kouzel a čar, zůstává záhadou, ale není vyloučeno, že Lukáš Pavłásek byl obsazen jen na základě vzrůstající popularity a náležitě si krade film pro sebe. Zavítáme za mladým churavým hrabětem, kterého delší dobu nikdo z nemoci nevysekal, Aninka ho uzdraví, prostě jen tak, Trošku jí k tomu dopomůže vodník, nicméně není ani definováno, co by jí hrozilo, kdyby náhodou se svojí navrhovanou bylinnou léčbou neuspěla. Ze zámku se poroučíme a přemístíme kvapně jinam, Lambora, co hraje toho hraběte, se už v ději dál neobjeví. To už se ale dozvídáme, co nebo kdo je strůjcem všech dosavadních obtíží. V kraji řadí jistá záhadná princezna Sara Sandeva, která patrně není dostatečně ukojena Lamborem, tak si usmyslela, že případná kletba uvržená na slizkého Petra Urbana posílí její nenasytné libido, takže nějakým záhadným důvodem neustále pase po hnusném Urbanovi, ač by sama svojí vizáží obstála u skautů z Playboye. A ani Anastasia Chocholatá coby Aninka by nenechala v klidu neposkvrněná mužství. Veškerá triková složka, která k dobrým filmovým pohádkám tak nějak samosebou patří, se smrskne na pár tristních proměn vodníka v žábu, žádný z dalších triků nevypadá úplně extrovně. Putování dvojice hodné děvče-hodný vodník je završeno slabou finálovou sekvencí, v níž dojde na zúčtování s čarodějnými ženštinami, a i když je cítit z celkového devadesátiminutového dějství snaha po originalitě, celkově suchá realizace je ale nevzrušivá. A dokonce se neobjeví žádná pamětihodná scéna. Po skončení tahle pohádka rychle z paměti vyšumí. A je to i škoda. Zdenda Troška pojal svůj pohádkový i tvůrčí (p)reparát jistě s láskou ke svému řemeslu, lokace jsou Trošku až moc současné, což také neprospívá k pohádkovému kouzlu. Ovšem mám-li tuhle pohádkovou výpravu za pyjem chápat coby prezentaci mladé herecké krve, tak vlastně to svůj účel splnilo. Byl by ale zázrak, aby se tahle pohádka, u níž převažuje tv syžet, udržela na delší dobu v diváckém povědomí. Podle mě dost rychle zapadne a nemá tolik co nabídnout, navozuje dojem, že rozpočet byl značně utažený. A i Miloš Krkoška zklamal na celé čáře a tentokrát se vůbec nepostaral o kvalitní hudební doprovod, absolutně mu to neladilo, převládal samý syntezátor. Ovšem barvitý vizuál si děti zamilují a originální vodník je bude bavit. 5/10 () (méně) (více)
V rámci českých možností je to celkem ucházející. A Nasťa a Sara jsou krásky, takže je aspoň na co koukat. ()
Za posledných desať rokov to najlepšie, čo z Trošku vyšlo, teda okrem údu jeho priateľa. Dejovo celkom dobré, vtipné málokedy, Pavlásek je o ničom, ale dievčatá sa podarili. Formálne ale rozprávka pôsobí ako Princezná ze mlejna, no už stokrát vyluhovaná. ()
Sranda, když Troška vykrádá sám sebe. To figurkaření v pohádkách totiž od Jasněnky nezměnil, snad v každé musí být dvě žvatlající kravky roztomile záporné. Tady toho hodně stojí a padá na komičnosti a bezprostřednosti Lukáše Pavláska. Jemu lze odpustit i výrazivo, které prostě do pohádek nepatří, nebo je alespoň na hraně. Co Troškovi nelze upřít, je výběr herců. Anastasii už jsem chválil dříve (no tvl taková kočka se jen tak nevidí), Sara je i v malé roli sexy jako blázen. Pro menší role překvapivě došli výrazní herci, nebo zkrátka nikoho známějšího neobsadil, trochu škoda. Co se ale současné pohádce zoufale nedostává, je nápad. Tenhle pel mel od Rumburaka, Sněhurku, Jeníčka a Mařenku (jasně, ten je tu trochu z hecu jako parodie) a kdoví co ještě, nemá to patu ani hlavu a bezradný scénář si pak musí pomáhat živou vodou. Lepší ústřední nápad, aspoň trošku! Petr Urban byl předabovaný? Znělo to totiž hrozně! ()
Jak Zdeněk Troška potkal hvězdu Na stojáka, natočili spolu pohádku a do hlavní role obsadili holčičku z Vyprávěj. Moje tříletá dcerka to chtěla vidět už třikrát a neustále básní o modrém princi. Dokud se mi to nezprotiví jako Elsa, Anna a Olaf, tak to ještě párkrát snesu. Krásné scenerie, záběry našich hradů a zámků, pěkná kamera a hudební složka, nechci se šťourat v tom, co se nepovedlo. Když se to líbí dětem, budiž. A Sara Sandeva v záporné roli potěší úplně všechny. ()
"A nebreč furt !! Podívej se, jak vypadáš !!" ;) ()
KINO BENEŠOV - Pěkná pohádka, hezky se na to koukalo. Nebylo zde příliš trapných nebo nudných momentů, dokonce i Pavlásek tolik neiritoval. 70% (with J+A) // (10.1.2021) NETFLIX - Ani na podruhé mě pohádka nikterak neurážela. Kdo odpustí, resp. si zvykne na Pavláskovo kvílení, tak se mu dostane obstojné pohádky s příjemně hrající Anastasií Chocholatou. 70% (J+A) ()
Honosné ochotnické představení. ()
Kvalitní, propracovaný, neprvoplánový a netuctový scénář, moc pěkná, milá a herecky šikovná ústřední dvojice, zaujala mě především Stázička, taková má "princezna" být krásná, hodná, roztomilá, jemná, ženská; pěkné lokace, triky i humor. Sára Sandeva taky super, akorát místy jsem jí tu zlou bohužel až tak nevěřila. Chtělo by to ještě trochu přitvrdit. I Lukáš Pavlásek mě mile překvapil. A Lucie Polišenská taky zabodovala. Bylo na co se dívat. Zaujaly mě i pěkné lidovky, zpěv a hudba celkově. Výtku bych však měla k přehnané barevnosti, přeplácanosti a kýčovitosti, jejímž vrchem bylo, když Aninka přijde do zámku, kde žije princ s "únavovým syndromem." ;) Za mě spokojenost 👍😉😘 Určitě se podívám znovu. ()
Lukáši Pavláskovi role vodníka sedla, Chvilkami mi ale svou mluvou připomínal Luďka Sobotu. Asi se jím nechal inspirovat. Šárka Vaculíková se s Lucií Polišenskou pěkně vyřádily. Od zbytka osazenstva jsem očekávala trochu víc. Je to jednoduchá letní pohádka. Ale chtěla jsem od ní trochu víc. Pořád jsem měla pocit, že každá scéna mohla jít ještě mnohem dál. Přišly mi totiž takové nedotažené. Ty dvě zlé dámy se taky mohly o něco více předvézt. ()
To je ale patlanina. 1) Z pohádkového telenoveloidního rozpláclého kýče made by Troška si odnáším nejedno poučení. Tak například, že spolupráce s vodníkem se vyplácí._____ Zaujal mě životní styl prince Vítka z Heřmánkového království - lov, koupání v jezeře a rybaření._____ S hereckými manýry ze Slunečné si vystačíte i v pohádce - viz 33letá Lucie Polišenská (Boubelína) či 24letý Marek Lambora (hrabě Jaromír)._____ Získat pozornost mladé zlé čarodějnice lze velmi snadno - stačí nabídnout věneček z lučního kvítí._____ 2) Jako obvykle v Troškových filmech i zde jsou výborně vybrané lokace._____ 3) Svěže zapůsobil 21letý přitažlivý Antonín Mašek (kupecký tovaryš Šimon) v malinkém štěku. ()
Zakleté pírko spíše, než pohádku připomíná přeplácanou omalovánku s vodníkem. Ale ne! povzdechne si každý milovník pohádek ve finále Zakletého pírka, které na konci jara letošního roku natočil režisér Zdeněk Troška. Na začátek můžeme k jeho dílu vznést jen chválu, tedy za to, že režisér je pořád nadšený ze své práce, točí srdcem a ne hlavou, znovu si vybral krajinu jižních Čech, jenž jsou pro pohádku coby exteriéry vyloženě stvořené, a především, že Troškova letitá láska k divákům nevyprchává. Snaží se dát jim to, co od něj už roky všichni (s výjimkou kritiků) vřele očekávají. Bohužel… v Zakletém pírku se mu to oproti komedii Babovřesky, na níž zlákal do kina davy, či pohádce Nejkrásnější hádanka neúplně daří. Režisér a milovník klasických pohádek Troška ve spolupráci se svým druhým režisérem Markem Kališem totiž napsal více než pohádku nedotaženou romanci bez nápadu a bez špetky tvůrčí invence. Všechno už tu bylo. Mladá osamělá dívka, princ, láska, zlá princezna, čarodějka a i ten nebožák vodník…nad čímž by se však ještě dalo mávnout rukou. Od Trošky se nikdy žádná velká filmařina nečeká. Ale když už nedokáže ani vést herce a snaží se inscenovat situace, a když to vůbec nejde, nahradit mluvu zpěvem, je něco špatně. Úvodní titulky s krásným hudebním doprovodem jsou vskutku skvělé a hravě dostanou diváka do velkého očekávaní. To je však náhle zborceno, nikoli s příchodem Anastasie Chocholaté, na jejímž výkonu v roli Aninky, respektive následné souhře s Lukášem Pavláskem, film stojí, ale s pohledem na dvojici zlých sester v podání Lucie Polišenské a Šárky Vaculíkové, jejichž „výkony,“ pokud se tomu tak dá říkat, se dají nazvat doslova hereckým otroctvím v obráceném slova smyslu. Dámy totiž vůbec nehrají! U dvou hereček bychom také ještě mohli odpustit, ale následné představení Petra Urbana v roli zakletého prince, evidentně předabovaného, aby toho nebylo málo, to už je moc! A podobných zjevů je bohužel víc a víc. Dokonce i Dana Syslová v roli zlé čarodějky je zralá na reparát z herectví (před ní však stojí dlouhý mužský zástup amatérů). Kdo funguje? Jednoduše Chocholatá v roli Aninky, Pavlásek coby její doprovázející vodník, jemuž i občasnou trapnost díky jeho přirozené komičnosti snadno odpustíme, a Sara Sandeva v roli zlé princezny. Záporná role jí sedí značně více nežli hodná pohádková bytost. Problém je, že i tito tři jediní skuteční herci v Zakletém pírku fungují na bázi: Hrát? Teď ano/Teď ne, takže sami hereckou jednotku nahoru nevytáhnou. Co se týká příběhu, jak jsem již napsal, i přes klišé by s trochou poctivé filmařiny obstál. Filmařsky ale Zakleté pírko strádá jak režijně, pokud se o režii vůbec dá mluvit, a scenáristicky, tak i v ostatních řemeslech. Kamera vcelku ujde, ale nenabízí nám hlubší obrazové vyjádření, které by pohádka měla nepochybně mít. Kostýmy a dekorace jsou vyloženě odfláknuté. Lukáš Pavlásek působí, že přišel v kostýmu vodníka oděn již z domova. A detaily? To že se hraje léto a točí na jaře přece neznamená, že musí Troška a dekoratéři v každém druhém záběru nechat vyniknout umělé houby, které působí jako pěst na oko. Střih, přesněji střihové efekty, které tvůrci nabízejí a jimiž se snaží upoutat divákovu pozornost, jsou zcela mimo. Klad přinášejí vizuální efekty, se kterými ovšem režisér nakládá, jak se mu zlíbí, aniž by si uvědomoval, že by se občas na místo jedné scény hodily spíše do té druhé, kterou nechá být tak jak je. A poté je tu hudební doprovod. Písničky nefungují. Za to Miloš Krkoška se snaží svou hudbou film vytáhnout výše, ale proti špatně natočenému materiálu je i ta nejlepší možná hudba slabá. Nicméně jestli jeden filmařský aspekt u Zakletého pírka neselhává, pak je to právě hudba. Zamrzí jen, že Troška neumí plně využít její sílu. Nu, bylo tu vytčeno hodně negací. Nicméně pořád se bavíme o mírném podprůměru, který by vydal za čtyřicítku. Pět procent navíc náleží Troškovi za to, že ač jeho filmy kvalitativně strádají, stále točí neskonale bez zášti a hlavně upřímně. Zakleté pírko je pokus o pohádku, který se jednoduše nepovedl. Doufám, že to Troška pochopí, uzná a zkusí něco jiného. Někdo může být toho názoru, že Troška nic kloudného nikdy nenatočí. Ale my ostatní víme, že své filmařské schopnosti prodat už párkrát skutečně dokázal. Je čas, aby to zopakoval. U mě 45% a pěkné dvě hvězdičky. () (méně) (více)
Zatím jsem měla problém pouze s jednou Troškovou pohádkou, a to s "Čertovou nevěstou", která obsahovala jak výrazy nevhodné pro děti, tak i neuvěřitelně primtivní řešení pekelných úkolů. Nový Troškův film naštěstí nevypráví o žádných čertech a vrací se k prostředkům, které fungovaly už u "Princezny ze mlejna" - malebná jihočeská krajina plná sluníčka a zeleně, sympatická neokoukaná tvář v hlavní roli. Z hlediska technického zpracování a výpravy nemůžu nic vytknout (kostýmy šlechticů má Troška vždycky vymazlené), herci možná malinko přehrávají, ale v tomto žánru se to dá odpustit. Zdaleka největším překvapením byl pro mě ale Lukáš Pavlásek v roli hastrmana, jeho výkon byl mile civilní a rozhodně ne tak "tydýtovský", jak jsem se obávala. Pohádku bych klidně o 15 minut zkrátila (přišli bychom pouze o zbytečný zpěv a poskakování po polích) a vytknout musím závěrečné zúčtování se zlem. Tohle Troškovi obecně moc nejde, a jeho uspěchané řešení způsobí mezi diváky spíše salvy smíchu. Pozitiva nakonec ale převládají a pohádku si v televizi klidně pustím ještě jednou. ()
Reklama