Božena
Režie:
Lenka WimmerováKamera:
Richard ŘeřichaHudba:
Jakub KudláčHrají:
Aňa Geislerová, Jan Hájek, Jan Budař, Martin Myšička, Kryštof Hádek, Adam Joura, Václav Matějovský, Vladimír Škultéty, Edita Valášková, Elizaveta Maximová, Jiří Maryško, Viktor Zavadil (více)Obsahy(1)
Píše se rok 1855. Josef je kvůli policejnímu vyšetřování postaven mimo službu a nesmí se vrátit do Prahy. Božena se snaží psaním uživit rodinu. Je spisovatelkou na plný úvazek, žije na dluh a nad svoje možnosti a rozptýlení nachází v bujarých večírcích se studenty. Ve svém životě je stále více nekompromisní, ale nepřestává hledat lásku. Prožívá románek s jedním z mladíků a její chování pohoršuje Prahu. (Česká televize)
(více)Recenze (38)
Viděl jsem pouze tuhle jedinou část, proto nemůžu hodnotit celý seriál. Podle všeho asi velmi věrná adaptace skutečného života BN se skvělou Aňou Geislerovou. ()
Závěrečný díl Boženy je bez debat nejlepší. Což ovšem zároveň neznamená, že by nějak kompletnímu seriálu napravil reputaci nebo by svou kvalitou ty předchozí strkal do kapsy. U čtvrtého dílu Boženy už je ale po třech předchozích dílech alespoň jasné kam to celé vede a konečně se v samotném závěru ukáže o co šlo tvůrcům seriálu. Definitivně se totiž ukáže, že měl být seriál především o rodinných eskapádách Boženy. Především díky fajn výkonům nejen Aňy Geislerové, ale i Jana Hájka jako Josefa Němce je tahle epizoda z pohledu hereckých výkonů nejzajímavější a konečně se jejich vztah dokáže nějakým způsobem prodat. Po řemeslné stránce se ve finále nic razantně nezměnilo. Celkem v pohodě masky, příliš dokola opakující se soundtrack, výrazný rozpočet a celkem pěkný vizuál. Právě u finále se ale definitivně ukazuje, že se na něj dají aplikovat stejné názory jako u předchozích dílů. Klady u finále tkví tak právě v tom, že je čtvrtý díl dramaturgicky snad nejlépe zvládnutý, zachycuje dost možná nejzajímavější úsek života Němcové a konečně se mu podaří správně vykreslit vztah Němcových. Jinak by se ale člověk u čtvrté epizody víceméně opakoval. Finále je tak jen o ždibec zajímavější a lépe zvládnuté, pořád to má ale celé k dokonalosti daleko. Samotný problém tkví právě i v tom, že tóny jsou zajeté už od první epizody a je velmi těžké je v samotném finále obměnit a především je úsměvné očekávat, že by se cokoliv změnilo. Samotný problém tak ve finále tkví přece jen v samotném tvůrčím uchopení, které si ujasnilo, že chce příběh Němcové pojmout nějakým způsobem. A přitom existuje bezesporu mnoho zajímavějších a objektivně lepších variant. Ve finále se tak může člověk radovat alespoň tím, že to není vyložené filmařské peklo, je na tom vidět kreativní snaha a své herce minisérie využívá na max. K nějakému velkému uspokojení z kompletního sledování Boženy to ale samo o sobě jednoduše nestačí. Upřímně ale v mých očích vystihla čtvrtá epizoda Boženy Němcové tuto spisovatelku v té nejideálnější představě. Nejen jako skutečně milující matku, ale skutečně i jako silnou ženu. Jen je problém, že mnoho věcí v tomto seriálu tuto klasickou představu podkopává. ()
Pochvala za to, že byla vykreslena tak, jako ji vnímám já. Jan Hájek excelentní! ()
Poslední díl čtyřdílné filmové série je herecky jistě nejzdařilejší. Především Jan Hájek je naprosto skvělý a na rozdíl od předchozích dílů jsem ani neměl pocit, že se děj hrozně vleče... Božena Němcová napsala většinu svého díla v posledních sedmi letech života. Snad proto v tomto posledním díle "sem tam" skutečně i něco píše. Že to také porůznu vycházelo se nedozvíme. Stejně tak nevíme témě nic o literárním ohlasu. O chystaném souborném vydání díla se nedozvíme mnoho. O německém vydání Babičky pouze jednu krátkou zmínku... Na čtyřdílný životopisný film o nejslavnější a nejznámější české spisovatelce 19. století (a dost možná nejznámější české spisovatelce vůbec) je té literatury v ději až neuvěřitelně málo... Celkový dojem: 75% ()
Asi bych jen kopíroval skvělý komentář od Mlle. Jinak by mě docela zajímalo, jestli autorky fakt chtěly Boženu pojmout jako silnou, emancipovanou ženu, kterou jen ti blbci, co ji vyživovali a obšťastňovali, nepochopili, protože předběhla dobu, nebo se jí fakt chtěli pomstít a ukázat ji jako důru z nejhorších nočních můr všech ženáčů. A jinak souhlas s jinou poznámkou zde v komentářích, seriál se měl jmenovat Němec. Btw - ta scéna v hospodě, kdy chlapi od něho odsednou, bo Božku vyhodil. Je vidět, že to psaly ženské. I dnes, ale v tom 19. století obzvlášť, by ho poplácávali spíš po zádech a koupili mu šnaps. Ale protože podobných logických lapsů v tomhle seriálu bylo nepočítaně, tak na to Bílý Tesák. ()
Opět, bylo to takové celé roztahané. Škoda. ()
Ploše odvyprávěný příběh bez scénáristicky vypracované dramatické stavby, se slabě propracovanými vztahy postav (včetně dalšího milostného vztahu, omezeného na přiložení) i hereckými akcemi. Urputná hudba film nevydojí. Přesto lepší z epizod ()
Oceňuji, že závěr filmu dává velký důraz na osobu Josefa Němce. Hájek si ho užil báječně a poslední díl tak byl velmi slušným dramatem. Nejlepší díl na konec průměrné minisérii. ()
Nevím proč se lidem Geislerová nelíbí, za mě to byl nelepší díl téhle minisérie. ()
V posledním díle se tvůrcům podařilo navodit dokonalou atmosféru tehdejší doby. Aňa zvládla umírající spisovatelku skvěle, i když se tvářila, jako by trpěla po celé své účinkování. Nezasmála se kromě večírku, neradovala se, ani když se ji něco povedlo. Jak je zde shodně konstatováno, poslední díl byl nejzdařilejší. Herecky i lidsky se nejvíc prosadil Josef Němec v podání Jana Hájka. I když se jeho chování vůči manželce jevilo velmi dramaticky tvrdé, tak v předvedených souvislostech si to svým chováním zasloužila. Ženy tehdy nepracovaly, staraly se o domácnost a rodinu a pokud scénáristky vycházely z nějakých méně známých pravdivých historických skutečností, tak agresivní přístup svého muže sama svým jednáním vyprovokovala. Psaní zde bylo prezentováno jen okrajově, spíše jako utrpení a povinnost vůči vydavateli na vyrovnání dluhů, než tvůrčí radost. Mám skoro všechny její povídky, tak si hned večer nějakou přečtu. ()
Zajímalo by mě, kolik času uběhlo mezi třetí a čtvrtou epizodou, jelikož postava Němce tu prošla razantní vizuální (ostatní jakoby nestárli) i charakterovou proměnou. Z logicky uvažujícího cílevědomého vlastence je místy spontánní psychopat bez špetky logického uvažování. Herecký koncert Hájka, na jehož (ne)přítomnosti stojí a padá většina scén. Uspokojivé zakončení série, kdy se Božena ani před svou smrtí nedokázala přizpůsobit své době, a stejně tak se nedokázala stát ani dostatečně sympatickou pro diváka. Speciální pochvala pro maskéry za umírající Boženu. ()
Minisérie, jež mi ze spisovatelky, na kterou se vždycky pohlíželo zásluhou Babičky jako na anděla mezi českými spisovatelkami, udělala mučednici vlastních hříchů, dojela do svého konce. Není asi dobře, že já jsem nejvíce zbystřil při scénách, kdy měli doma vyloženě terno, oproti nezáživnému třetímu dílu tady ale bylo opravdu co sledovat. Zejména ten trpký konec ženy, co se v době, kdy bylo třeba držet hubu a krok, rozhodně nechtěla řídit společenskými pravidly. ()
Rozmazlená, ale statečná primadona zjišťuje, že bez práce nejsou koláče a život není jen oddáváním se slasti za námahu někoho druhého – on se vždy někdo najde. Cestou s sebou strhává do černé díry všechny nejbližší, z manžela, dětí a ze všech blízkých se jejím přičiněním stávají trvale poznamenaní nešťastníci. Źádný člověk na světě (až na těžké psychopaty) není skrz naskrz prohnilý, očarovaný svým egem do každičkého kouta sebe sama, nikdo není úplně bez empatie, nikdo není jednoznačně zlý. Autorky si ale usmyslely, že právě taková Němcová bude ta pravá. Proč? To chtěly tak moc šokovat, tak moc být nové a jiné? Černočerná charakteristika nesvědčí ani filmové postavě. K vykreslení složitosti lidské povahy si nemůžeme přát lepší médium, než je film. Autorky ale na toto umění rezignovaly. Jejich Němcová je jednostranná kulisa z Mordoru. Sobecká a bezohledná do morku kostí. A nikde se ani nedozvíme, proč se takovou stala. Ano, uvědomuji si, že v Čechách tehdy žily desítky Němcových. Vesnických čeledínek, městských služek a měšťanských dcer – s obdivuhodným literárním talentem, o kterém se nikdy nemohly dozvědět. Některé by byly asi lepší než ona. Ale Božena měla štěstí. Byla ve správnou chvíli na správném místě. A měla svou neochvějnou ambici. A tak se stala nesmrtelnou. Své štěstí si neuvědomovala, myslela si, že je něco víc, neuměla hospodařit, jako by skutečně zdědila nějaké prastaré či cizí geny. V jejím životě bylo ale zároveň mnoho pochybností, mnoho citu, podivně patologické rozpolcenosti a mnoho tužeb. Nic z toho tady nevidíme a když, tak jen rozpité ve rtuťovém zrcadle. Proč? Komu se chtěly autorky pomstít? Byly tak překvapeny její korespondencí, že se s ní nedokázaly vyrovnat? Nesou si s sebou averzi z doby povinné četby? Co samy autorky zažily, že mají potřebu vykreslit Němcovou jako člověka, se kterým nemůžeme mít slitování? Chtěly šokovat, zaujmout tzv. „soudobého“ diváka? Ale za jakou cenu? Díváme se tu na drama, které je dechberoucím dílem. Postavy kromě Němcové fungují dokonale, s emocemi to tvůrci umějí, herci se vydávají z nejlepšího, kulisy jsou precizní, atmosféra rozpracovaná, filmovému rámci nic nechybí. Ale v posledním díle se kromě Boženiny jednorozměrnosti už v podstatě nic neděje. Úplně chybí dobové pozadí – nešťastný, umělý příběh hlavní postavy by se mohl odehrávat dnes anebo v jakémkoliv jiném století. Příběh je smutný, natočený tak strhujícím dojmem, že na konci zůstává jen hořká pachuť, těžké zranění a bezbřehá bolest. Ale na to, aby to bylo o Němcové (a o její době), toho příliš mnoho chybí. ()
Problém je, že herečka, kterou si vybrali ke ztvárnění hlavní role ve dvou závěrečných dílech téhle ferie, má zcela odlišný temperament, než jaký nutně musela mít osobnost, o které má tato velmi nákladná "miniserie" čtyř celovečerních TV filmů pojednávat. Tato herečka působí studeným, manipulativním a až výsměšně povýšeným dojmem. Mluví vysokým tenkým hláskem... Přece jen je zřejmé, že vášnivá a naplno žijící umělkyně s ohnivým temperamentem nemohla ani takto mluvit, ani takto na své okolí působit. To by totiž nikdy nebyla ve společnosti oblíbená a vlastně by ani nemohla napsat ty knihy, které napsala. Mohla být samozřejmě povýšená, mohla v sobě ukrývat "mindrák" z pochybností o svých vlastních rodičích... mohla tím být atraktivní pro svého manžela, který v ní mohl vidět od samého začátku cosi víc... to však nebylo v této ferii ani zmínkou naznačeno. Zcela zde postrádám vnitřní vývoj hlavní postavy, zřejmě by byť jen pouhá úvaha o něčem podobném byla nad síly a obzory scénáristek, režiserky, herečky. Možné v dnešní době je všechno, když se podívám na "miniklipy", které se z tohoto filmu "vysekly" pro potřeby portálu České televise ČTEdu ... pak je mi opravdu líto, že tato pseudopodoba významné české spisovatelky bude zbytečně způsobovat zmatek a duševní utrpení ještě několika následujícím generacím dítek školou povinných. ()
Už druhý díl mi ukázal, kdo to byla Božena Němcová. Byla to pořádná kurva se vším všudy! Jediné co dělala, bylo, že psala, oddávala se slasti za námahu svého manžela, podváděla manžela a především neustále remcala, jak se stará o manžela, o děti a domácnost. A přitom co nedělala, že o rodinu vůbec nepečovala. Svých dětí se naposledy tak dotkla pičou při porodu. Pak se k nim vůbec neměla. Jestli byla opravdu taková a není to jen tak upraveno filmaři pro feministické publikum, tak je mi z ní zle.... [547. hodnocení, 28. komentář, 72%] ()
Po Boženě zůstává trochu hořká pachuť. Jako člověk se dá pochopit v mnoha věcech, avšak tento poslední díl ji vykreslil krutě sobecky a s jistou dávkou schizofrenie. Po smrti Hynka se rozhodla žít naplno, protože jí prý ukázala, jak málo času tady všichni máme a nevíme dne ani hodiny. Škoda, že si spíš neuvědomila, že i její zbývající děti tu nemusí být navždy a namísto lásky před ně postavila hradbu chladu a udělala z nich bytosti, zoufale toužící po matčině lásce a pochvale. Z dcery si udělala prakticky služku, kterou si sice jako pečovatelku pak vzala do chudobince, ale do placenýho pokojíčku v Litomyšli už si ji neprosadila (natož tam s ní jít mnohem dřív) a namísto toho ji nechala doma s násilnickým alkoholikem. Já vám nevím, uronili jste na závěr slzu? Nechalo mě to celé tak nějak beze smutku, možná jen za ty, které za sebou nechala. Z posledního dílu jsem měla pocit, že si tu svoji svobodu v posledních letech vykládala až moc po svém a na velký úkor druhých. I pro svoje děti chtěla především (vlastně to vypadalo, že JEN) vzdělání - ale pozor, jen to podle jejích představ. To je přece to nejdůležitější, co jim ONA může dát, ale kdo to zaplatí, to už přece bylo jedno. Psát bude jen to, co ona chce - a za to se neplatí, nebo ne moc dobře. Když dostane peníze (o které předtím prosila), raději je rozdá cizím. Když dostane nabídku placené práce, je to zase upírání svobody a toho, co ona chce psát. Začarovaný kruh. A na závěr - excelentní Jan Hájek. To byl prostě herecký koncert. ()
Seriál se měl jmenovat Němec. Opravdu mi přijde, že celý stojí a padá na postavě, kterou bravurně zahrál Jan Hájek. Ta Kameníková a Geislerová tam byly tak nějak navíc... ()
Do sledování závěrečného dílu se mi už ani moc nechtělo, dost jsem to odkládal. Nakonec to byl asi ten nejméně slabý díl, i když nijak výrazněji z řady nevybočil. Dialogy opět příliš neodpovídaly 19. století, zejména mladší postavy se chovaly často jako dnešní puberťáci. Aňa Geislerová mi jako Božena Němcová vůbec nesedí, chybí ji větší oduševnělost i vnitřní noblesa. Prostě jen ztrápená stárnoucí ženská, která si se sebou neví vůbec rady. Odkud se bere ten všeobecný obdiv nejbližších přátel k ní, to se nedá ani uhádnout. ()
Rozhodně nejlepší díl seriálu. Hájek si mě jako Němec ukradl a ve všem ( tedy kromě bití své ženy ) jsem s ním souhlasil. Božena žebrala u přátel a posílala svého syna do Mnichova, i když na to neměla. Josefu Němcovi se to samozřejmě nelíbilo a já jsem s ním naprosto souhlasil. Když na něco nemáš, prostě to nekupuj. Božena pochopila, že nemůže dělat vše jak chce až před smrtí. Seriál ji pro mě odobně vykreslil spíše jako negativní postavu. ()
Vlastně nejstrašnější je ta stopáž. Když by přitom stačilo těch pár minut rekapitulace před každým dílem. Ztracená příležitost. ()
Reklama