Režie:
Takaši MiikeScénář:
Tecuja OišiKamera:
Nobujasu KitaHudba:
Kódži EndóHrají:
Takuja Kimura, Hana Sugisaki, Sóta Fukuši, Hajato Ičihara, Erika Toda, Ebizó Ičikawa, Min Tanaka, Cutomu Jamazaki, Čiaki Kurijama, Kazuki Kitamura (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Mandži je samuraj, který byl proklet nesmrtelností – zabít jej může jen velmi vzácný jed. Mandži je také vrah sta lidí. A zrovna jeho se rozhodne vyhledá Rin, jejíž rodiče byli brutálně zavražděni. Chce, aby jí pomohl na cestě za pomstou proti klanu bojovníků, jejichž umění a často i krutost překonává meze normálních bytostí. Mandži souhlasí, neboť touží odčinit hříchy minulosti: za jednoho dobrého člověka, co zabil, musí totiž, aby hřích splatil, zabít sto zlých. (Zíza)
(více)Videa (8)
Recenze (43)
Pro mě byl tenhle film docela překvápko. Podle reakcí okolí a hodnocení jsem moc nečekala, že se mi bude líbit, navíc když má šílenou stopáž necelé dvě a půl hoďky. Překvapivě to ale nebylo zas až tak špatný. Už to sice znovu vidět nemusím, ale příběh se mi líbil, nenudila jsem se a v poho to bez přeskakování odkoukala až do konce. Jediný, co mě tam štvalo, byla uřvanost Hany Sugisaki. Už jsem na to z asijských filmů zvyklá, ale tohle bylo na mě moc. ()
Takaši Mike je režisér, který mi občas sedne a někdy vůbec, ale jeho STÝ film patří dost možná k jeho nejlepší tvorbě vůbec a natočil nejlepší samurajskou řežbu, kterou jsem kdy viděl. Hlavní velmi charismatický hrdina je jednookým, zjizveným a nesmrtelným samurajem, který přežívá o samotě v lese, ale jeho život okoření malá holčička, která jej vyhledá, aby jí pomohl pomstít smrt jejího otce, kterého zabil klan nemilosrdných samurajů vedoucím bezcitným samurajem Anotsu. Tenhle film mísí mé dva oblíbené prvky Revenge žánru a Road movie zároveň a zhlédl jsem film na jeden dech. Během cesty za samurajem Anotsu, se hlavní hrdina musí probojovat skrz jeho kumpány, který se jeden po jednom staví jemu do cesty. Každý záporák je vynikající, má perfektní image,úžasný kostým a skvělé dovednosti( Ještě jsem nikdy neviděl tolik zajímavých záporáků v jednom filmu). Akce je samozřejmě spousta a je to slušný masakr, krev stříká pomalu z televize a končetiny lítají po obýváku, vizuálně je to nádherné, příběhově poutavé, tempo je dynamické, kostýmy a všelijaký výběr všemožných samurajských zbraní je zkrátka radost pohledět. Nikdo jiný na světě nedokáže natočit lepší samurajský film než Japonci, což ostatně ukázali už v Rurouni Kenshin. Parádní zážitek. 90% ()
Najnovsi film Takaši Miikea prinasa na prvy pohlad atraktivny namet o pomste. Lenze cela ta pomsta vyzera tak, ze dve hlavne postavy (nesmrtelny samuraj Mandzi a chuderka Rin) nonstop putuju a zakazdym stretnu nejakeho super duper vystajlovaneho samuraja, ktoreho Mandzi porazi len vdaka tomu, ze je nesmtelny. A to sa neustale opakuje az do finale v ktorom si to Mandzi rozda s hlavnym emo bosom. Takze aj ked ma postavy celkom zaujali, tak ten stereotypny postup ma zacal dost skoro nudit. Samotne bitky mi tiez nepripadali nejak extra napadite. Je to take sialene poskakovanie jak z komixu, machanie mečmi a nasledne trocha krvi. Ale na Miikeove pomery to je dost krotke. Choreografia je dost jednoducha a po chvili ma bitky zacali nudit rovnako ako neakcne sceny. No a kombinacia pomaleho tempa s prestrelenou stopazou je miestami natolko smrtelna, ze chybalo malo, aby som nezaspal. Takze vysledkom je pomaly film, ktory viac pripomina blaznive sucasne komixy ako nejaky poriadny samurajsky film. 5/10. P.S: Miestny Inshitsu Rakun povazuje moje hodnotenie za scestne a mylne, tak nech si urobi kazdy svoj vlastny nazor. Ale varoval som vas. ()
Takashi Miike mě zase přesvědčil o tom, že je jedním z nejlepších japonských režisérů, a to primárně v tom, jak žánrově různorodý je. Dovede natočit všechno. Tady máte pocit, že je to realistické historické drama, ale přitom to má i prvky, které jsou primárně prostě mrknutím na diváka, jsou cool. Takashi mě opět bavil. ()
Předpokládám, že předloha nějaký příběh měla. Tady jsem vlastně až do konce docela tápala, kdo měl jaké ambice, motivace. Tedy taková ta prohlášení o nich jsem vzala v potaz, ale bylo to z tohoto hlediska děsně prázdné a film tam byl vlastně o ničem. Navíc bych řekla, že Miike všem nechal dost volna a spousta herců si hrála, jak uznala za vhodné. Tak dlouhý film a kromě stříkání krve a občasného vtipu jsem vlastně nic nedostala. Byla bych raději, kdyby měl film tři díly, ve kterých bychom se se všemi pořádně seznámili, než tohle vyprahlé nic. Nemluvě o Rin. Proč tam vlastně byla? Proč měla držet meč? To aby jako byla opakem všem těm ostatním, kteří sekají a řežou? Díky její ploché osobnosti jsem ji nesnášela a byla mi na obrazovce na obtíž. Těšila jsem se, byla zvědavá, ale nakonec jsem dostala slátaninu, kde se jen kdosi s kýmsi řeže. Ale jestli vám stačí stříkance krve a usekané končetiny, směle do toho. Třeba se to víc bude líbit lidem, kteří znají předlohu, protože prostě budou vědět víc než já a mohou si spoustu domyslet. Občas to sice mělo pár zajímavých scén, ale utopených v délce. 50 %. ()
Reklama