Režie:
Krzysztof ŁukaszewiczScénář:
Krzysztof ŁukaszewiczKamera:
Arkadiusz TomiakHudba:
Cezary SkubiszewskiHrají:
Bartłomiej Topa, Antoni Królikowski, Christo Šopov, Leszek Lichota, Michał Żurawski, Tomasz Schuchardt, Zbigniew Stryj, Łukasz Simlat, Piotr Głowacki (více)Obsahy(1)
Největší vojenská operace od druhé světové války se pro polské jednotky odehrála v roce 2004 v Iráku, když se v kontrolované zóně města Karbala vzbouřily povstalecké džihádistické skupiny. Skupina polských a bulharských vojáku dostává příkaz za každou cenu ubránit budovu radnice, ve které jsou obklíčeni se zásobami jídla a munice na pouhých 24 hodin. Akční film podle skutečných událostí přibližuje syrovost moderní války a vtahuje diváka do perspektivy jednotlivých vojáků v nejvypjatější možné situaci boje o život. Národní heroismus a profesionální provedení zajistily, že film byl jedním z divácky nejúspěšnějších titulů v polských kinech. (Febiofest)
(více)Recenze (31)
Poliaci si zaslúžia obrovskú poklonu. Nechce sa mi veriť, že takáto pecka vznikla prakticky za humnami. Samozrejme, nedá sa to porovnávať s blockbusterom ako Black Hawk Down, ale to je možno len dobre, lebo toho pátosu tu bolo podstatne menej. Skvelé postavy, či už ide o mužstvo alebo veliteľov. Poľský veliteľ s ľudským prístupom sa skvele dopĺňal s bulharským, ktorý bol naopak chladnokrvný profík. Technicky skvele zvládnutné, príbeh sa zadrhol len občas a vidieť to v kine bol zážitok. 80% Febio Fest 2016 - Kino Mladosť ()
Bolek i Lolek pierdolą Szehrezade. Když ukrutná džihádistická přesila sedmi hadrových hlav, špičkově vyzbrojených kalašnikovy a jedním minometem s naprosto neuvěřitelnou kadencí dvě střely každou třetí lichou středu v přestupném roce, zbaběle zaútočí na třicetičlenný opancéřovaný kontingent pšontkovských šmelinářů a bulharských veksláků v maskáčích, jde fuckt do tuhého!!! Je to ten pravý čas na nesobecké hrdinství, osobní oběti a nefalšovaný patriotizmus. Vždyť mohli, hrdinové jedni, v klidu doma prodávat Solexky na burze v Bielsko Bialej, ale to oni ne! Vlast přeci zavolala až z Iráku, a tak ani chvíli nezaváhali a vydali se bránit světový mír, demokracii, čest NATO, stovky bezbranných životů vdov a sirotků, klidný spánek polských matek a právo evropských dětí na Pohádky tisíce a jedné noci. Jo, a taky na dvacet tisíc złotówek měsíčně by si nepřišli ani kouřením čuráků na Warszawskiej stacji centralnej. Dokud eskaluje napětí, je to celkem v pohodě. Pak ale vypukne to zcela smysluplné peklo při obraně úplně prázdné radnice v nějaké totální irácké prdeli a začíná komedie. Tomek, Włodek i Misz Uszatek heroicky zakleknou za jakési krabice u vstupu a sveřepě odolávají jedné smrtící vlně za druhou, valící se v podobě třech až čtyřech ke všemu odhodlaných čmoudů, kteří je každý den mezi jedenáctou a čtvrt na dvanáct neúnavně atakují. Radnice je naštěstí naprosto neobklíčitelná, a tak přicházejí vždy hlavní promenádou. No, co vám budu povídat, hotový armagedon! Všude lítají a našim neohrožených rekům se pod tím strašlivým náporem i scvrkávají kulky, Tomek má dokonce hnusně škrábnuté ramínko a situace se zdá zcela beznadějná. Pak se ale chlapci vzmuží a po třech dnech strašlivých válečných hrůz, zvěrstev a nebetyčného utrpení hrdinně zaútočí na protější mešitu, kde je patrně podle následných díků generálního tajemníka nejen základna těch bezskrupulózních džihádistů, ale i celé Al-Kaidy pro Blízký východ. V těžkých bojích i za cenu zaprášených xichtů vystřílejí tři čtvrtiny toho pluku zla, slovy pět cigošů, dva utečou a skokem přes táborák prokáže své hrdinství i dříve zbabělý zdravotník Jacek. Je dobojováno a mně se hrnou slzy do očí. Vztekem, jak jsem zase naletěl, protože to tu ta partička místních nesporných heteráků jako obvykle brutálně nadhodnotila. ()
„VAŠE SITUACE JE BEZNADĚJNÁ! JSTE V TOM SAMI! VZDEJTE SE A PŘEŽIJETE! POKUD NE, TÉTO NOCI ZEMŘETE!…“ /// Vobčas je to ze strany velení spíš na bílou vlajku, než na oslavnou ódu o účasti polskejch jednotek v Iráku. Ale asi tím chtěj (zase) říct, že i voják je jenom člověk (ale vo tom ví něco spíš tenhle Dán). Má to podobnej vývoj, jako když skvělý americký velení frajeřilo v Mogadishu. Jen místo Amíků, Poláci. a místo vrtulníku, radnice. Bojový zkušenosti z knih do palice nenabušíte. Tady žádný – těžko na cvičišti, lehko… neplatí. Polská památka na domrdanou operaci, která skončila slavně (nebo vlastně ne?), není špatně rozehraná. Je tady akce i napětí, samozřejmě že i emoce, páč myšlenkový pochody některejch oficírů jsou mimo můj chápající rádius. Nejvíc nasere, že když už to konečně má hlavu i patu, dokurvěj to dalším přiblblým zkratem. Filmově to má všechno, ale příběhově se sami úplně zbytečně srážej. Leda že by taková byla holá skutečnost… To vyprávění vo tom IFORu bylo vo něčem jiným! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) O Karbale se u nás doma nesmí mluvit. 2.) Nechápu, proč Poláci trpěj komplexem nevděčnosti . 3.) Thx za titule „audit.cz“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE *** NAPĚTÍ ** ()
Na polské poměry poměrně slušné a ve srovnání s českou kinematografií klobouk dolů( Naší filmaři se leda zmůžou na komedie a pšonci valí válku v Iráku) Zajebišče! Samozřejmě když to srovnám s 13. hodinami, tak by Barkala propadla v každém ohledu, akce není příliš vzrušivá, je podivně ozvučená a krve je zde poskrovnu, ale technická stránka je alespoň pěkný standart a psychologie mezi postavami jakžtakž také funguje byť žádný vztah jsem si k vojákům nevytvořil. Na jedno zhlédnutí to jde. 60% ()
Vůbec nejsem žádný odborník a znalec takových konfliktů, který se odehrál v Karbale. Dokonce by se dalo říct, že se s nimi podrobněji seznamuji právě pouze díky takovým filmům jako je tenhle. O námětu se tady nedá asi moc psát, protože přece jen museli čerpat ze skutečností a to není pro tvůrce asi vůbec jednoduché, takže se občas stávalo, že jsem v tom měla mírný hokej. Nicméně těch akcí a různých situací, týkajících se počínání některých jednotlivců tam bylo dostatečné množství na to, abych si uvědomila, že si sama sebe nedovedu v některých vyhrocených situacích ani představit, co bych na jejich místě dělala já. Naštěstí jsem v tomhle případě žena, kde se to dá pochopit. Když jsem o tom pak ještě chvíli přemýšlela, tak musím ocenit polskou kinematografii, protože si absolutně nedovedu představit, že by něco podobného natočili naši. A nebo natočili, ale já o tom nevím. Víc se do toho raději pouštět nebudu, přece jen jsou na válečné filmy daleko fundovanější lidé a já jen pouhý laik, který to vidí možná úplně jinýma očima a hlavně srdcem. ()
Nedávnym filmom Mesto 44, ktoré sa mi až na pár výhrad veľmi páčilo mi Poliaci dokázali, že s vojnovým žánrom nemajú žiadny problém, preto sa aj Karbala stala mojim očakávaným filmom, ale tentoraz už tak spokojný nie som. Hlavným kladom je bezpochyby technické prevedenie, síce sa určite nejedná o tak veľkolepú a špičkovo natočenú záležitosť, ako tie najkvalitnejšie žánrovky a napríklad aj spomínané Mesto 44 bolo v tomto ohľade tiež na vyššej úrovni, ale aj tak mi to vyhovovalo a pri týchto moderných konfliktoch, v ktorých predsa len nedochádza až k takým veľkým bojovým operáciám ani viac nepotrebujem. Moderná roztrasená kamera je už v tomto žánri samozrejmosťou, ale pôsobí to realisticky a navyše som ani s prehľadnosťou nemal žiadny problém, takže bez problémov a aj lokácie mi pre potreby filmu prišli úplne ideálne. Dejovo je to ale už horšie, hlavná zápletka o obrane komplexu pred mnohonásobnou presilou mi vyhovovala, aj keď niečo podobné sa v tomto žánri nielen v poslednej dobe objavuje viac, než by bolo vhodné, ale väčšinu času sa to nesie v dosť pomalom tempe, pričom sa dlho čaká, kým sa to rozbehne, no nanešťastie ani v tej druhej polovici sa to moc nezlepší, celý čas mi to prišlo len také priemerné a nevýrazné. A môže za to aj fakt, že situácia hlavných postáv mi tu vôbec neprišla taká beznádejná a náročná, ako od tejto zápletky vyžadujem, útoky protivníkov neboli také intenzívne, aby s nimi mohla mať krytá brániaca vojenská jednotka nejaký problém. Sklamali ma aj postavy, až na dvoch dôstojníkov, ktorí mali aspoň trochu charizmy ma tu vlastne nikto vôbec nezaujímal. A ćo sa týka akcie, nie je jej málo, hlavne v druhej polovici je tých prestreliek pomerne dosť, ale až na technické prevedenie tu ani nemám moc čo chváliť, jednoducho väčšinou len stereotypné prestrelky bez nápadu alebo výraznejšieho momentu, pričom ani drsné to moc nebolo. A tak tu sa mi páčilo vlastne iba úvodné prepadnutie konvoja, neskôr to už bol len žánrový štandard. Takže Karbala žánru určite hanbu nerobí, ale ani nemám dôvod ju výraznejšie chváliť, jednoducho obstojný film na jedno pozretie. 60% ()
Hodně klišé. Glorifikace amerických akcí a nedocenění Poláci. Je zde hodně klišé a vystříleno hodně nábojů. ()
Technická stránka není vůbec špatná a to i přes místy až příliš se klepající kameru. Nicméně pokud jde o snahu přiblížit nějakým způsobem jednotlivé postavy, tak režie selhává a totéž platí i pro minipříběhy, které by měly být na prostou kostru "Poláci střílejí Íráčany" nabaleny. Závěrečná gerojovina či vstup amerických důstojníků tak nenesou kýžený efekt. Nicméně Poláci i tady ukazují, že zvládnout válečný film západního střihu jim není cizí, tak snad to bude příště lepší. 40% ()
Poláci jsou prostě jinde...Nebojí se do takových projektů investovat anebo mají tu důvěru investorů, že natočí koukatelný film...Ano, trochu to připomíná Black Hawk Down, ale je tam vidět jejich vlastní přístup a větší vnitřní boj postav...Není to úplně dokonalé (některé zkratkové berličky či smýšleně dotvořené postavy) a není to tak přeslazené jako Miasto 44, avšak zůstala tam ta základní lidská potřeba přežití a ušetření života...Vojáci na bojišti to určitě nemají lehké, díky filmu se jim můžeme alespoň přiblížit a být částečně na chvíli v jejich kůži... ()
Slabší čtyřka Polákům za velmi dobrý válečný film, který nehýří zbytečným hrdinstvím, a nabízí "všední dilemata války" podobně jako dánský Boj. ()
Poláci se významně podíleli na porážce Turků u obléhané Vídně (1683), zamezili Leninovým bolševikům ve vývozu jejich ideologie do Evropy (1920), polští matematici vyřešili počátkem 30. let kód Enigmy a výsledky své práce pak předali Spojencům, polské jednotky byly u dobytí Monte Cassina (1944)...a v roce 2004 v Karbale několik dnů (spolu s Bulhary) úspěšně odolávali útokům iráckých ozbrojených rebelů. A nebojí se o tom natočit film, který je sice (stejně jako Bayových 13 hodin) westernově zjednodušený, ale z řemeslného hlediska mu nelze nic vytknout. Před několika lety bychom v něm patrně viděli Boguslawa Lindu, Bartlomiej Topa (Drogówka) ale dokazuje, že o věrohodné představitele chlapských hrdinů nemají naši sousedé nouzi. ()
Oi kurwa ! Czarny śmigłowiec spadł część druga. No, co k tomu napsat, abych si moc neošoupal klávesničku? Asi toliko, člověka překvapí naprostá absence těžkých zbraní na straně Bolka a Lolka. Nelogičnost některých rozhodnutí taky zlehka mlátí do ksichtu, ale řemeslně je to docela pocitvě odvedenej flick a jelikož jsem na tyhle fájty s šátkařeme docela ujetej, nezbývá mi než nadělit tomu slabší čtvereček. 65% P.s.: škoda jen, že se Kryštůfek tak moc nechal ovlivnit Černým jestřábem, je to poznat v každé druhé scéně ()
Polský pokus o jejich vlastní verzi Black Hawk Down a musím říct, že celkem podařený. Film na nic nečeká a diváka rovnou vrhne do víru boje v iráckém Karbalu. Nehraje se zde na přehnaný heroismus ale spíše na realistické podání spletitostí moderních bojů. Herci si odvádí svou práci s lehkostí, technická stránka je též na vysoké úrovni. Přesto ve vás snímek nezanechá nějakou výraznou stopu či pamětihodný okamžik. Rozhodně ale stojí tento válečný počin vidět, aspoň pro porovnání, na jaké úrovni je dnešní evropská kinematografie. 60% ()
V roce 2004 se v iráckém městě Karbala vzbouřily povstalecké džihádistické skupiny. Skupina polských a bulharských vojáku dostává příkaz za každou cenu udržet radnici. Zásoby a munici mají na 24 hodin... Za tohle musíme Polákům zatleskat a jen tiše doufat, že se jednou podobného filmu dočkáme i u nás. ()
Poláci opět dokazují, že jim válečné filmy nedělají žádné problémy, není proto divu, že i tento pro ně trochu netradiční snímek má vše, co by měl mít. Téměř všechny aspekty do sebe krásně zapadají a nebýt naprosto příšerné rozklepané kamery či několika klišé závěrem, tak bych na tento film pěl samé ódy. Každopádně i přes zmiňované nedostatky to nepůsobí o nic hůře než nový počin Michaela Baye ze vzdáleného Benghází, což už je samo o sobě pro polské tvůrce poklonou. Moje hodnocení 65%. ()
Válečný Irák roku 2004, půlmilionové posvátné šíitské město Karbalá je jako sud prachu těsně před explozí. Režisér a scénárista v jedné osobě Krzysztof Lukaszewicz nám servíruje bez příkras dramatický válečný příběh polských vojáků, z kterého je silně cítit inspirace Scottovým Černým jestřábem. V hlavních rolích jsou muži z průzkumné roty 17. mechanizované brigády pod velením uzavřeného kapitána Kalického (Bartlomiej Topa), ostříleného veterána mnoha akcí. Do akce skočíme rovnýma nohama během přesunu nováčků z letiště na základu. Konvoj lehkých terénních automobilů je ze zálohy přepaden iráckými povstalci a mladý nezkušený zdravotník vojín Kamil Grad (Antoni Królikowski) pod nepřátelskou palbou selže a zraněný voják bez ošetření podlehne svým zraněním. Za zbabělost před nepřítelem je dán do hlášení a hrozí mu vojenský soud. Ve stejné době odhalí americká rozvědka informace o připravovaném útoku na Karbalskou radnici jako symbolu nové vlády, která je současně i vězením pro odpůrce nových pořádků. Skupina polských a bulharských vojáků ji má udržet proti přesile, tak zní rozkaz koaličního velení. Napětí ve městě dramaticky stoupá a první obětí výbuchu násilí se stane, polský konvoj směřující ven z města na pouštní základnu, jenž je v nepřehledné městské aglomeraci izolován a rozprášen. S temnotou noci přihází útok na radnici, který se podaří obráncům odrazit beze ztrát. Posádka uvnitř budovy je však odříznuta od vnějšího světa. Radiové spojení se základnou je rušeno a obránci vědí, že jsou v tom sami. Město ovládají fanatici z milic duchovního Muqtada al-Sadry a pro dosažení svých cílů se neštítí použít jakékoli prostředky. Skrze lehce odtažitou formu vyprávění si divák musí najít svou vlastní cestu do uzavřeného nebezpečného světa polských vojáků, kteří jen neochotně a jen občas odhalí střípek ze svého vnitřního světa. Nápaditá dalo by se říci až dokumentárně "neposedná" kamera Arkadiusze Tomiaka zdařile využívá pro ještě větší autenticitu lehce žlutý filtr, úspěšně tak navozuje pocit jako kdyby se děj filmu odehrával na dosah ruky. Možná je moje celkové hodnocení ovlivněno tím, že mám slabost pro polský film a dané téma mě opravdu zaujalo, ale nelze jinak než pochválit tvůrce za komorní ztvárnění několika dramatických dní, které napsaly novou kapitolu polské vojenské historie. ()
Black Hawk Down po polski. Solidně natočené a místy napínavé a ten patos k tomu holt patří. ()
Za menší peníze než Hollywood, s menšími efekty jsou Poláci schopni natočit perfektní film z Iráku, který vzdává hold svým statečným vojákům ( my ty naše tady máme leda za nějaké žoldnéře nebo co ) Dějově to odsípá, napínavé ale žádné hurááá patetické akce, trošku psychologie - skvělý mix. Maximum hvězd dávám taky pro to, že při srovnání s českou kinematografií jsme na tom bídně, když sousedi točí bojové filmy z Iráku a my... maximum Lída Baarová ? ()
Polský Black Hawk Down, ale trochu na jiné způsoby. Vidíme zde ne zcela zkušené vojáky, kteří musí dokázat něco neobvyklého. Postavy mě nijak neohromily, ale taktéž nezklamaly. Logika celé situace mi přijde trochu mimo, ale jestli je opravdu vše dle skutečnosti, tak to klobouček. Jsem rád, že koukatelný válečný film dokáže předvést i někdo, kdo nemá americký rozpočet. Válečných není nikdy dost, člověk se tím může i vzdělat a dozvědět se o podobných operacích. ()
Tak tenhle film mě dostal...Už jenom z toho důvodu jak se amíci nikdy nenechají připravit o vítězství...Silný příběh, dobrý scénář a dobrá kamera...Patří mezi mé Top 3 válečné filmy...Za mě 95% ()
Reklama