Režie:
Petr SchulhoffKamera:
Josef IllíkHudba:
Luboš FišerHrají:
Jiří Klem, Renáta Doleželová, Marie Drahokoupilová, Zdeněk Ornest, Jaroslav Drbohlav, Vladimír Dlouhý, Jürgen Frohriep, Jan Pohan, Nina Popelíková (více)Obsahy(1)
Kriminální drama režiséra Petra Schulhoffa zpracovává skutečný případ loupeže v poštovním muzeu. Jejím iniciátorem je bezskrupulózní pražský taxikář, který se podílí na krádežích starožitností a jejich pašování do ciziny. Tomáš (Jiří Klem) žije s oddanou milenkou, stále však myslí na svou osudovou lásku Kamilu, která emigrovala do Švýcarska. Právě kvůli ní naplánuje loupež vzácné známky, k níž přemluví své naivní bratry. Zdánlivě jednoduchá krádež se nepodaří a málem skončí smrtí nevinného člověka. Selže i plánovaný útěk přes hranice, v němž hraje klíčovou roli uhlazený švýcarský obchodník... Průhled do dobového podsvětí - zosobněného mafiánským starožitníkem (Zdeněk Ornest) a otrlou barmankou (Marie Drahokoupilová) - se prolíná s psychologickou sondou. Vypráví o vztahu cynického desperáta k jeho ustarané matce a důvěřivým bratrům... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (37)
První polovina je nezáživná ukecanost, kdy divák těžko dovozuje smysl jednotlivých scén. Ve druhé půlce to do sebe zapadne a cvak, past sklapla, zloduši už jen rozcuchaní nervózně kouří vědomi si blížícího se kriminálu. Nejlepší je asi linie s oběma bratry a zmínku zaslouží i bezpáteřní Jiří Klem. Jako kriminálka je to ale dosti slabé. ()
Chtěl bys něco? / Dal bych si pivo... Petr Schulhoff platí za tvůrce, který uměl nebýt poplatný dobovým politickým požadavkům. (Nejen zde) dokládá, že tomu tak nebylo zcela. Osud jménem Kamila by mohl skvěle fungovat jako 31. případ majora Zemana. Pole detektivky zabydlují ideologicky nejpodezřelejší motivy, osoby a místa: taxikáři, obchodníci, cizinci, Tuzex, bony, luxusní noční podniky (nápadně připomínající Bílé Linky) a Karlovy Vary - buržoazními neduhy nasáklé sídlo poblíž západoněmeckých hranic hraje roli skoro v každé Schulhoffově detektivce. Studánku lidské a ideologické čistoty představuje [první žena Honzy Zemana] Renáta Doležalová. Nezáživný, mrtvol-prostý případ potápí absence hereckého tahouna resp dynamická dvojice tahounů. V ansámblu paradoxně září teprve šestnáctiletý naiva Vladimír Dlouhý. ()
Hezké. Opravdu hezké dvě herečky Renáta Doleželová a Marie Drahokoupilová. A taky mladý Vl. Dlouhý. Jinak nic moc. ()
30% — Že by úlet pana Schulhoffa, nebo úlitba režimu, nebo něco jiného? Schulhoffovy detektivky byly až na výjimky většinou zajímavé a politiky prosté. Toto je asi jedna z výjimek. Nudné, nezáživné a prvoplánově agitační. ()
Ten konec s krádeží poštovní známky a rozuzlení u hranic zvýšilo bodový zisk na tři hvězdičky. Byl to průměrný film, v němž se ale zpočátku mnoho nedělo, a tak asi mnohé diváky nudil. Nemohu ani hodnotit žádný z výkonů herců, nikdo nevybočil z průměru. Nikdy jsem nechápal ty, kteří chtěli opustit za socialismu naši republiku. ()
Velice poklidný krimi příběh bez špetky dramatizace, napětí či nějakých zvratů.. Příběh se odvíjí pomalu, ale zato tak nějak životně. Nic tu není uspěchané a vše plyne velice volně. Na kriminálku docela problém. Snímek může nudit a unavovat. ()
Československý film vyprávějící o bezskrupulózním taxikáři Tomáši Grossovi přivydělávajícímu si ke svému živobytí krádežemi. Jeho neuspořádaný život charakterizuje nabídka jeho bývalé milenky Kamily, do níž je stále zamilován, aby za ní odcestoval do Švýcarska, kam ona emigrovala. Sobecký taxikář tomuto plánu podřídí vše, kvůli finančnímu nedostatku dokonce od své současné milenky Evy (R. Doležalová) vyláká její úspory a své mladší bratry (J. Drbohlav a patnáctiletý V. Dlouhý) přiměje, aby pro něho uloupili vzácnou známku z výstavy poštovního muzea. Hlavní roli sebestředného a bezcharakterního člověka ztvárnil vynikajícím a věrohodným způsobem J. Klem, kterému se jeho útěk za hranice pochopitelně nepovede, neboť sedne na lep převaděči, ještě vychytralejšímu než on sám. Jeho ledový klid při využívání svých blízkých ke svému osobnímu prospěchu byl zarážející. Zaujal mě též moment, kdy tento ohavný člověk přistihne při krádeži knihy, které prodávala jeho půvabná partnerka Eva, mladého zlodějíčka J. Krause, dopadne ho a vrazí mu facku. Snímek P. Schulhofa se vyznačuje postupným zrychlováním tempa v průběhu filmu, který vyvrcholí strhujícím závěrem. Ve vedlejší roli se objevil Z. Ornest, jakožto muž prodávající ukradené předměty do zahraničí, na kterého též dopadlo rameno zákona a atraktivní barmanka M. Drahokoupilová, zřejmě též jedna z bývalých Grossových milenek. Film se zajímavým příběhem natočeným podle skutečných událostí se minimálně od loupeže v poštovním muzeu může pochlubit slušnou kvalitou a zvýšenou mírou dramatičnosti, a díky naprosto přesvědčivému, takřka životnímu hereckému výkonu J. Klema hodnotím nadprůměrně. ()
Nudné, nepřesvědčivé, hlavně s tou známkou to podělali úplně. V tomto filmu se mi nelíbilo absolutně nic. 201401250000/0000 ()
Průměrné krimi s mladými herci, které nezaujme ani úplně nezklame. Hodnocení: 50 % ()
Jedna z nejslabích "kriminálek" Petra Schulhoffa, možná dokonmce nejslabší. Je pozoruhodné, že zápletku (kradené známky, které je potřeba dostat ven - tady tedy jenom jednu) si o nějaký ten rok později vypůjčili tvůrci majora Zemana, tam se ovšem utíkalo na Západ trochu reálněji, než pod dekou v kufru simcy. Dvě hvězdy jsme dal výhradně za dokumentární zachycení doby a především za Marii Drahokoupilovou a taky Jiřího Klema, který ty záporáky uměl - viz. Včelař v Malém pitavalu z velkého města. ()
Režisér Petr Schulhoff zpracoval skutečný případ loupeže v poštovním muzeu. Jejím iniciátorem je pražský taxikář, který se podílí na krádežích starožitností a jejich pašování do ciziny. Sám se chce dostat za „čáru“ za svojí velkou láskou. Jednou z podmínek pro převedení za hranice je získání vzácné poštovní známky. Pro svůj cíl se rozhodne zneužít i svých nejbližších. ()
Uff... tak toto je peklo! Hrozný a nezáživný snímok. Absolútne o ničom... ()
Zdlouhavá černobílá kecaná plná mániček, paruk a pejzů, sem tam nějaká ta známka. Jiří Klem, dnes pozapomenutý filmový herec, zato známý vynikající dabér se sametovým hlubokým hlasem, se ve snad jediné své hlavní roli(?) překonává a je rozhodně největším plusem tohoto vesměs nudného snímku. Ani autor hudby Luboš Fišer se nevyznamenal. Ve filmografii režiséra Petra Schulhoffa jeden z nejslabších kousků. ()
V pražských kinech se promítal od 20.6.1974 (Letka) ()
Soudruzi a soudružky, zůstaňte doma, venku na vás každej kašle a ještě s vámi vydrbe. Neemigrujete k imperialistům, fakt, nemá to cenu. Ale radši si vás pro jistotu pohlídáme a celé to tady zavřeme... Docela se na to ale dalo dívat, akorát trochu rozvleklé. Vypíchl bych trojici předčasně zemřelých herců a skutečnost, že na detektivku se policajti objeví až v posledních záběrech... ()
Pro mě celkem nuda, spíš se divím, že režisér typu Schulhoffa neměl v roce 1974 k dispozici barevnej materiál. ()
Jak Dlouhej šťoural známku drátem v poštovním muzeu nemělo chybu :-) ()
Reklama