Režie:
Joel SchumacherScénář:
Ebbe Roe SmithKamera:
Andrzej BartkowiakHudba:
James Newton HowardHrají:
Michael Douglas, Robert Duvall, Barbara Hershey, Rachel Ticotin, Tuesday Weld, Frederic Forrest, Lois Smith, Joey Hope Singer, Ebbe Roe Smith (více)Obsahy(3)
Všichni ve městě mu vyhlásili válku. A tak začal bojovat... Navenek obyčejný muž jménem William Foster jednoho dne uvízne v dopravní zácpě. To postihuje čas od času každého průměrného člověka. Avšak pro Fostera je to poslední kapka. Muž vezme kufřík, vystoupí z auta a pěšky se vydá na cestu „domů“. Od té chvíle odstraňuje z cesty všechno, co mu brání v dosažení cíle. Rozzuří se na korejského prodavače kvůli předražené kokakole, baseballovou pálkou zmlátí dva chuligány, kteří ho chtěli okrást. A shodou okolností se dostane ke sportovní tašce, plné střelných zbraní. Pořád chce jen jediné, dostat se ke své bývalé manželce a k dcerce, která ten den slaví narozeniny. Jenže je tu problém: je to opravdu jen obyčejný úředník, nebo spíš nebezpečný psychopat? Jeho bývalá žena ví své… Vynikající kriminální drama natočil režisér Joel Schumacher v roce 1992. Příběh jeho filmu je fiktivní, avšak nepochybně inspirovaný mnoha skutečnými případy. V nezvyklém dramatu s prvky černého humoru vzbudil pozornost představitel hlavní role Michael Douglas, který se představil ve zcela nezvyklé poloze. (Česká televize)
(více)Recenze (1 107)
po 8mm najlepší film joela schumachera s fantastickým douglasom v hlavnej úlohe.veľmi príjemne prekvapenie a veľmi kvalitný psychologický film. ()
90% - Mám pro tento film slabost. Jeho myšlenka, vtip, nápaditost, a hlavní hrdina - vše mi prostě krásně zalezlo pod kůži. Na zdejší kritiku typu "je to málo realistické" odpovídám, že ačkoli je skutečně třeba brát Volný pád s trochou nadsázky, připadá mi vše přesvědčivé. Džungle rozpáleného amerického velkoměsta je přesně taková, jako jsem ji na vlastní kůži sám zažil, a má přesně stejnou atmosféru. Ledová plechovka oblíbené perlivé limonády na zpocené unavené čelo... A jde se domů skrz dusící se město. ()
Kdysi mě to zřejmě i díky vynikajícím hláškám z dabingu přišlo jako naprostá bomba. Jednoho dne chlápkovi v dopravní zácpě rupne v bedně a jde dělat do ulic "pořádky". Každopádně Douglas se opět vytáhl v další nezapomenutelné roli. 90% ()
Snímek pohybující se neustále na hranici reality a velké nadsázky. Mezi tím vším cynismem a sarkasmem se ale objeví i nejistota. Kdo je tím špatným? William se svou nezvladatelnou výbušností? Nebo město prolezlé nevylečitelnou chorobou? Je společnost nakažena rozvíjející se civilizací nebo sama sebou? _____ Michael Douglas v jedné ze svých nejslavnějších rolí nezklamal. Psychopat Foster se nesvíjí v přehnaných křečích ani patosu, jeho občasná nemotornost a jízlivost přesně sedí do celkového vyznění Schumacherova filmu. ()
Šlapete si to životem a najednou jde cesta z kopce, rozbíjí se a ztrácí: přijdete o rodinu, ex-manželka vás ani nenechá přiblížit k vlastnímu dítěti, vykopnou vás z práce, bydlíte u své neurotické matky a tváříte se, že je všechno v pořádku, dusíte to v sobě, užíráte se, umíráte v nitru... Pak přijde ten žhavý den, kdy se ocitnete v dopravní zácpě, všude kolem hluk, nervozita, pot po vás teče a ještě vás otravuje zatracená moucha. A vám konečně bouchnou saze, všechna ta frustrace vypluje na povrch a vy musíte něco udělat, musíte vrátit život do starých kolejí, musíte vrátit čas. Necháte auto v koloně a vyrazíte domů, za svou ženou a dcerou. Nebude to obyčejná cesta, uvidíte spoustu špíny, podlosti a špatnosti, nebude vám umožněno zůstat pouhým pozorovatelem, probíjíte se dál a dál, situace se vám vymyká z rukou, hrabe vám čím dál víc a vy víte, že už se nedá otočit, že z této cesty není návratu. Michael Douglas odvedl perfektní práci, jeho zhroucení působí velmi autenticky a snad každý tu jeho pouť musí chápat a fandit mu. Robert Duvall v roli policisty byl také skvělou volbou. Neobvyklá kritika amerických poměrů a konzumního stylu života vůbec, ukázána je spousta menšího či většího zla s jakým se většina z nás dennodenně setkává, jen v sobě narozdíl od pana "D-FENSE" máme pojistku, která nám brání popadnout baseballovou pálku a s celým tím zas*aným světem si to vyřídit. 95% ()
Zacatek je sice trochu krkolomny, ale po chvil ise film rozjede a pak uz jen zirate v nemem uzasu. Falling Down je zrejme nejlepsi film M.Douglase a krasne ukazuje, kam az cloveka muze dohnat moderni spolecnost. Volny Pad se dle meho nazoru vyznacuje jednim z nejlepsich scenaru vubec - sceny s predrazenou colou, nakupovanim v army shopu, ale hlavne uplne posledni scena s rodinnym videem patri k naprostemu vrcholu. ()
V jedné dopravní zácpě uprostřed L.A. přetekl pohár a Bill Foster se nerozpakoval, nechal auto autem a vykročil si to domů... A v duchu slov I am not economically viable si během té cesty začal se světem vyrovnávat svý účty... A pozvolna volným pádem klesá až na úroveň, z níž už nelze zpátky, dostane se do okamžiku, kdy cesta ke konci je kratší než cesta zpět. Původní myšlenkou a zpracováním je Volný pád skvělým filmem, ale bál bych se srovnání s Taxikářem. Ve Volném pádu je popis psychologie hlavní postavy spíš jenom načrtnutý, než že by šel do nějakých hlubších detailů, ale přesto to filmu nijak neubližuje. Plno scén je natočeno s docela velkou nadsázkou a vůbec celý snímek je velice svižný a dobře se na něj kouká. Jedinou vážnější výtku bych adresoval postavě manželky sgt. Prendegasta, jejíž přítomnost byla nadbytečná. ()
Zážitek z filmu regulérně dospívá spolu s divákem. Zatímco dříve si pubertální jedinec pošmákl na "týpkovi", který bez váhání trestá všechny možné delikty té zkažené doby, později si nutně uvědomuje cosi o lidských schopnostech snášet tlak. Dříve byla basebalová pálka cool, později se stává prvním varovným světýlkem... Skutečná povaha Williama Fostera, alias muže s označením D-FENS, není samozřejmě o nic lepší, než všechno potkávané zlo. Volný pád je gradující sondou do jednoho zkratovaného mozku, jenž mate svým vzezřením i jazykem. Je chybou hledat moment, kdy už není cesta zpět; po skončení filmu a sesbírání všech indicií je naprosto jasné, že D-FENS z cesty nesešel v průběhu filmu, ani nenašel cestu jinou, nýbrž pouze pokračoval v pádu. Tvůrci navenek jednoduchou story o chlápkovi, jemuž stres příliš dlouho tloukl na buben, nacpali do atmosféry sluncem rozžhaveného železobetonového pekla a každá vteřina se nese v příslibu totálního kolapsu. Tohohle dusna pak využívají k poněkud paradoxnímu, avšak chytrému tahu - D-FENS bředne do bahna právě ve chvilkách, které slibují oddech a zastavení. Ochlazování se plechovkou, procházka parkem, vybírání snídaně - nevinně začínající scény končí D-FENSovým přehřátím a výbuchy, které provázejí nejpůsobivější chvíle filmu. Přelomový moment, který Fostera přemění z padajícího šutru v odjištěný granát, se pro jistotu odehrává rovnou ve tmě jednoho zavšiveného skladu. Výborným protipólem je postava Martina Prendergasta (civilně hrající Robert Duvall). Policajt před důchodem a podpantoflák, bačkora. Naoko. Pokud Foster padá, Prendergast chce na poslední chvíli postavit pomníček svojí policejní cti. Příběh titulních dvou charakterů je dostatečně poutavý a tvoří neobvyklou chemii i přesto, že tváří v tvář se prakticky nesetkají. Možná proto, že Prendergast je prostě hodnej chlap, ačkoliv jsou neustále propírané jeho chyby a nedostatky; Foster už se jen řítí do záhuby, i tak mu ale občas fandíte. Chvályhodný je fakt, že v téhle two man show má prostor i několik vedlejších postaviček, které povětšinou nějakým způsobem ovlivňují charakter či jednání obou. Zmínil bych především Rachel Ticotin a Barbaru Hershey, přesvědčivé jsou i Tuesday Weld jako Prendergastova žena a Lois Smith v roli Fosterovi matky. Poslední dvě zmíněné mají málo prostoru, avšak je jim dopřána jedna vděčná paralela v kauze Prendergast; ostatně různých paralel lze ve filmu nalézt více. A víte co? Klidně se na to vybodněte. I s vypnutým mozkem je to zatraceně poutavá podívaná. Nepopírám, že na tomhle filmu miluju každičké okénko filmového materiálu. P.S. Po dlouhém hledání jsem konečně sehnal atmosférický soundtrack od Jamese Newtona Howarda, který vyšel v kombu s hudbou k filmu Flatliners. Nádhera. ()
Na jednu stranu geniální satira na tu druhou scénáristicky nadabovaná sračka. Vyberte si... ()
Film jako takový by nezaujal tolik, kdyby v něm skvěle nehrál Michael Douglas a Robert Duvall. Oba jsou ve svých rolích přesvědčiví a s blížícím se koncem je snímek poměrně i napínavý. P. S. To s tím hamburgerem by naštvalo asi každého. :) ()
Někdy bych udělal to samé, ale musím zatnout zuby a přejít to. Neříkejte, že byste nebyli naštvaní, kdybyste přišli do Mekáče a tam vám řekli, že už snídaně nepodávájí a že je přestali podávat před pěti minutami, nebo kdyby vám jeden nácek rozbil dárek pro dceru. D-Fens se vydává ke své dceři, která má narozeniny, ale nejprve se musí vypořádat s různými překážkami, které ho ten den zastihnou, a které mu brání si prožít bezvadný den se svou dcerou. "Já jdu domů" ()
Čtyři hvězdy jsou asi zasloužený, ale že by mě to nějak zvlášť dostalo, tak to se určitě říct nedá. Pár skvělých scén je zde určitě, dějově je to ovšem trochu slabší a hlavně ten závěr, kdy se dvě linky propojí, mi moc nesedl. Asi jsem čekal něco velkolepějšího. 75% ()
Jeden z nejlepších Schumacherových filmů a asi nejlepší Douglasův, mrazivá skica o cestě do pekla. Douglas si tu vystřihl figuru, které prostě nemůžete nefandit. 2 mazlík: Nervi drásající a Celí problém? Ty asi budeš brzy můj osobní favorit na debila roku, kotě:-) ()
Klasika světového filmu. Vzdor jednoho, sebevyjádření-nesouhlasu s masou.!!! Prostě chce jen klid a rodinnou pohodu a to za každou cenu..? Fenomenální výkon herce Douglase podpořený skvělým čes.dabingem, v hl.roli uslyšíme pana Němce. ()
Podľa môjho názoru asi najlepší Schumacherov film. Kto by nechcel niekedy zatočiť so všetkými neprávosťami, ktoré sa okolo nás dejú. Niekedy sa proste ucho odtrhne. Skvele natočený film a hlavne brilantne zahraný hlavným hrdinom Michaelom Douglasom. Nutné povedať, že v tomto filme podal fakt úžasný výkon. Veľmi sa mi tu páčil. Snáď najlepší film s kritickým pohľadom na Ameriku. Neuveriteľne silný dej o totálnom rozpade amerického sna. Až sa človek čuduje, že to povolili. Konečne môžeme vidieť, ako to v Amerike tiež chodí. Gangy, bezdomovci, nezamestnanosť. Typická ukážka toho, ako môže divák sympatizovať so zdanlivo negatívnou postavou. Jeho vzbura proti svetu nemá chybu. A tak má Voľný pád v mojej zbierke špičkových filmov pevné miesto. ()
Schumacher stvořil hodně zvláštní film, u kterého je strašně důležité ztotožnit se s hlavním hrdinou a plně porozumnět jeho zoufalému jednání. A to je právě to jediné, co mě odradilo od plného hodnocení, protože já jsem se s Michaelem Douglasem, byť předvádí opět úžasný výkon, nedokázal po celou dobu tak úplně zžít a celkově pomalejší průběh mi nedovolil nahlédnout přímo pod pokličku, kde je ukryto poselství celého příběhu. Já si ale i tak vůbec nestěžuji, protože Volný pád je pořád výborné kriminální drama, kterému ta komornější Schumacherova režie nijak neškodí, ale naopak buduje velkou část tíživé a houstnoucí atmosféry. Navíc je tu ještě usměvavý sympaťák Robert Duvall, jenž společně se zarputilým Douglasem funguje jako dobře promazaný hnací motor, který dokáže scénář i v hlušších místech účinně nakopnout. Byť bylo od začátku jasné, kde takový volný pád musí skončit, Schumacher si i tak dokázal s divákem pohrát a připravit si ho na samotný závěr. A za to si uznání bezpochyby zaslouží. 80% ()
Říká se, že každý jedinec má někde ten svůj BREAK POINT - bod zlomu. Člověk vydrží poměrně dlouho neskutečné věci, ale když je toho moc, něco se zlomí... Z hrdinů se stanou uzlíčky vzlykajícího neštěstí, z ustrkovaných a týraných vraždící monstra... U Fostra k takovému zlomu došlo uprstřed zácpy na rozpálené několikaproudé silnici. Vedro, bzučící hmyz, švitořící rádio, troubení klaksonů řidičů a sprosté posunky se staly spolu se stresem všedních dní spouštěcím mechanismem k tomu, aby Will opustil vozidlo a šel domů. Ten opuštěný vůz sice na ostatní působil nepochopitelně, ale Foster se ještě více méně udržoval v klidu... Prodavač který mu nechtěl rozměnit i partička negrů, která ho okradla však vyvolala z jeho hlubin zvíře... Do cesty je mu postaven polda, který už od prvopočátku tuší, že nestojí proti klasickému kriminálníkovi, ale obyčejnému chlápkovi, kterému hráblo a který teď už nespoutaný zákony a tím co by se nemělo normálně dělat jde městem jak robot zkázy... Určitě tam bylo pár momentů, kdy to skříplo, ale jinak to bylo skvělé a nemám výhrad. Doulas zkrátka zamachroval... A ruku na srdce nemáte taky občas chuť si vzít bejzbolku a - jít městem domů? Já tedy ano. * * * * * ()
"Jedna dvě, Majkl de, Majkl si de pro tebe!" Dokonalé instruktážní video, které by si naši cestáři měli pouštět každý večer před spaním, protože jinak tu díky nim za chvíli bude volnou přírodou pobíhat hned několik basebollových týmů najednou. Doufám, že si na tenhle film nevzpomenu, až mi nějaký ušišlaný Čong v podsíni na náměstí bude zase tvrdit, že ty ponožky s pěti proužkama jsou jenom za čistapade... ()
Joel Schumacher možná bude vždycky známý především jako režisér filmů Batman navždy a Batman a Robin (u kterých si pořád stojím za tím, že fungují jako povedené parodie, pokud divák přimhouří oko), byla by ale škoda neznat některé jeho ostatní snímky- A to nemyslím zrovna Českou spojku nebo Teror jako spíš třeba právě Volný pád. Schumacher se proslavil tím, že si většinou vybíral náměty, které v Hollywoodu kolovali nějakou tu dobu a nikdo se jich úplně nechtěl ujmout. Scénář Ebbea Roea Smitha je poté nejenom bravurním psychologickým thrillerem ale též bravurním kritickým rozhořčením nad životem ve velkoměstě a sem tam i konzumní majetností. Schumacher to správné napětí dokáže parádně vybudovat při úvodní scéně, při které bravurně ukáže jak protagonista reaguje na aktuální zácpu v dopravě a ukáže moment kdy D-Fensovi definitivně dojde trpělivost a vydá se na svou cestu. Tenhle film stojí a padá na totálně božím hereckém výkonu Michaela Douglase u kterého se vší úctou k takovému Gordonu Grekovi z Wall Street nebo Nicku Curranovi ze Základního instinktu budu považovat za životní výkon právě hlavní roli ve Velkém pádu. O Douglasovi v hlavní roli můžete mluvit v sebevětších superlativech, reálně ale neexistuje to pravé slovo, které by bravurnost jeho výkonu shrnulo. Fantastický? Výborný? Opravdu těžko říct. Stačí snad opravdu říct, že Douglas tohoto psychopata ke kterému si ale přesto divák snadno najde cestu hraje prostě opravdu mistrovsky. D-Fens není hrdina ani záporák. Nejvíce ho vystihuje slovo antihrdina. Začne sice opravdu chodit přes trosky a mrtvoly, zároveň se mu ale dá snadno uvěřit, že by jistou mez nepřekročil. Divák mu zároveň snadno fandí, protože si D-Fens víceméně žije splněný sen každého průměrného člověka. Tedy, že má pocit, že je nad zákonem a se vší špínou, kterou mu život předhazuje před očima se nyní chce vypořádat. Dojde tak na epizodky s korejským obchodníkem, mexickým gangem, zaměstnanci fast foodu nebo neonacistou. Ve spojitosti s jeho výbuchy vzteku je Douglasův antihrdina skutečně nevypočítatelný a i díky tomu z pohledu diváka funguje skutečně nadpozemské napětí. Celé sekvence u korejského obchodníka nebo fast foodu jsou povedenou ukázkou povedeně budovaného tempa a jsou ve finále jen rozjezdem opravdu psychický náročné podívané u které je vám sice jasné, že je hlavní antihrdina tak trochu magor, zároveň mu ale prostě fandíte, protože má jen jediný cíl a to znovu vidět svou dceru. I co se týče téhle motivace je příběh parádně budovaný a dokonce finální vyhrocení snadno dovede diváka k slzám. To se ale nedá slovy popsat, to se prostě musí při sledování filmu zažít. Skvělým protějškem je D-Fensovi poté postava Martina Predergasta v podání Roberta Duvalla. Ten je policistou těsně před důchodem a právě poslední den před důchodem ho chytne případ D-Fense. Policejní linka poté není o nic méně zábavnější a je občas velmi úsměvné, jak policisté D-Fensovo podivné chování komentují. Právě zde se poté ukazuje bravurní schopnost tohoto filmu, kdy dokáže chvílemi skutečně pobavit, zároveň ale nahnat mrazivou atmosféru a především donutit k diváka jistému zamyšlení. Nemusí se totiž zdát, ale Volný pád je možná dnes aktuálnější než kdy jindy. Pokud se už v roce 1993 dal kritizovat život ve velkoměstě, dnes by D-Fensovi pravděpodobně jeblo úplně. I proto stojí Volný pád za zhlédnutí a i když se na něm možná trochu podepsal zub času, svým moderním poselstvím a především skutečně bravurní filmařinou dokáže solidně fungovat i dnes. Joel Schumacher dle mně nebyl příkladem dokonalého režiséra (některé jeho snímky před Volným pádem nebo po něm to jasně dokazují), měl ale styl a ten má u Velkého pádu stěžejní úlohu. Volný pád možná není tak dokonalým filmem o vzpouře proti společnosti jako třeba Americká krása nebo Matrix a přesto je možná i mnohem v současné sociální rovině zásadnější. Celkově je sice těžké tak odlišné filmy porovnávat, bez pardonu se ale musí říct, že je Volný pád zásadním filmem, který sice jak již bylo zmíněno není úplně dokonalý, přesto ale vše vynahrazuje bravurními oběma protagonisty, parádní atmosférou, schopnosti člověka skutečně se bát, chvílemi pobavit a ve finále se i skutečně zamyslet a i s bravurním soundtrackem Jamese Newtona Howarda. Mám trochu pocit, že Volný pád přece jen trošku zastínil ještě o ždibec lepší thriller z roku 1993 jménem Uprchlík (který má i o ždibec lepší Howardův soundtrack) a je to možná trochu škoda. Schumacher navždy zůstane v paměti lidem spíše jako režisér Batmana s Valem Kilmerem a Batmana s Georgem Clooneyem, Volný pád ale možná patří mezi jeho nejvýraznější a nejlepší dílo, které donutí k tomu si dohnat i zbytek Schumacherovy tvorby. Ten člověk měl totiž opravdu styl a když mu do ruky přišel silný scénář, tak dokázal sehrát velké divadlo.... () (méně) (více)
Hehe, že 172. najlepší film. Musím sa na tom zasmiať. Ak sa chcete pozrieť na dvojhodinovú poctu slovku účelovosť, vyžívajúcu sa v trápnych zvratoch a strašných hereckých výkonov, tento film vám môžem odporučiť. Ale vážne - ak by Schumacher dodal humor a urobil z filmu drsnú satiru (čiže KOMÉDIU), nebol by som proti, ale celý ten film je zbierka najstupídnejších účelovostí. Je neskutočne nereálny - osôbky a udalosti, čo sa hlavnému "hrdinovi" udejú sú akoby zo sequelu k Forrestovi Gumpovi. Porovnávanie k Taxikárovi je smiešne - ten nikdy neklesol k trápnosti a hollywoodskemu zjednodušovaniu. Rovnako aj herci. Douglas - ak by to bola komédia, bol by fajn. Ale toro je dráma/thriller, tak jeho výkon musím označiť za zlý. Rovnako aj predstaviteľ policajta akoby vyšiel z nejakej buddy movie. A to úplne najhoršie - každú sekundu do očí bije nejaké nové "posolstvo" - neviem, či si to Schumacher uvedomoval, ale je to také trápne. Myšlienka sa má aspoň trošku ukryť. Proste nevydarený a preceňovaný film. 40+% ()
Reklama