Režie:
Martin ScorseseKamera:
László KovácsHrají:
Liza Minnelli, Robert De Niro, Lionel Stander, Barry Primus, Mary Kay Place, George Memmoli, Dick Miller, Leonard Gaines, Dimitri Logothetis, Frank Sivero (více)Obsahy(2)
Láska je jako jazzová píseň. Je krásná, dokud se nezačne chýlit ke svému konci… Píše se rok 1945 a „Velké jablko“, které nikdy nespí, New York, se právě zmítá v opulentních oslavách válečného vítězství nad Japonskem. Zábava je v plném proudu také v nočním klubu, kde na sebe narazí nafoukaný saxofonista Jimmy Doyle (Robert de Niro) a zpěvačka organizace amerických ozbrojených sil Francine Evansová (Liza Minnelliová). Navzdory nezájmu ze strany Francine se Jimmy do půvabné umělkyně v uniformě zamiluje a začne ji bez úspěchu stíhat. Osud dvojici později přeci jen svede dohromady, aby skončila jako hudební pár, který se nakonec promění v pár milenecký. Jakmile ale začne jejich vztah prohlubovat a sláva mohutnět, láska začne pohasínat… Méně známý a neprávem opomíjený film v kariéře velikána americké kinematografie Martina Scorseseho. 34letá vycházející hvězda se pečlivě stylizovaným snímkem rozloučila se syrovým realismem, jenž proslavil jejího Taxikáře. S výpravným dílem New York, New York vykročil Scorsese sebevědomě stranou a rozmáchlou jazzovou freskou, zasazenou do poválečné Ameriky, vzdal výtvarně i dějově hold tradici klasického Hollywoodu s žánrem muzikálů 30. – 40. let. Ke zvláštnostem filmu patří skutečnost, že po vzoru jazzové hudby byla řada dialogů vedena formou improvizace, což nakonec obnášelo zvýšené nároky na střihovou skladbu, aby se zachovala vnitrozáběrová soudržnost i plynulost vyprávění. Píseň New York, New York se stala klasickým šlágrem a hymnou stejnojmenného města. „Noirový muzikál“, jak jej nazval Scorsese, bohužel nenaplnil očekávání divácké návštěvnosti a produkce skončila v hluboké ztrátě. S ohledem na dobový neúspěch filmu na Scorseseho dolehly deprese; roku 1978 na pokraji smrti skončil v nemocnici, a to kvůli předávkování drogami. Záhy jej však vyléčil jiný projekt, který Scorseseho opět vyzdvihl na výsluní americké žánrové kinematografie: Zuřící býk. (Česká televize)
(více)Recenze (111)
První Scorsese, který mě nebavil. Těch 155 minut je na podobnou story opravdu více než moc a Marty chtě nechtě během tak dlouhé stopáže dokáže mnohokrát nudit. DeNiro mi v roli namachrovaného blba, který si myslí, že spolkl moudrost celého světa, také nesedl a postava Lizy Minelli mu měla už po první dvořící scéně napřímo nakopat prdel a bylo by to asi kratší :-). Ale vážně, chemie mezi nimi nefunguje a celkové vykreslení jejich vztahu je vzhledem k délce snímku velmi nedostatečné. Hudba je fajn (jazz mám od zkouknutí seriálu "Treme" rád), chybí tomu ale drive a Marty si ukousnul moc velké sousto, během jehož přežvykování cítíte spoustu talentu, ale tak nějak do ztracena. 50% ()
Celkem chápu proč tento muzikál propadl. Přepálená stopáž a asi nejnesympatičtější role De Nira. Nějak si nevzpomínám na protivnějšího protagonistu. ()
Příběh dvou zamilovaných umělců, kterým kvůli neutuchajícímu zápalu pro umění, začala unikat podstata lásky jednoho k druhému, a zároveň snímek, který finančně tak moc propadl, že si kvůli němu málem Martin sáhl na vlastní život... Tématika lásky a umění je pro mě jako dělaná, film však doplácí na své místy až moc umělecké pojetí. Dlouhé hudební pasáže nezestárly zrovna nejlíp, a díky téměř tří hodinové stopáži film začne rychle nudit. Herecké obsazení v čele s De Nirem a Lizou Minnelli je solidní, a je fakt, že hlavní pár má slušnou dávku chemie, která se ukazuje zejména ve scénách, kdy to mezi něma vře. Dále také oceňuji realistický, neidealizovaný konec. Herci, kamera, ani pár skvělých scén ale bohužel nezachrání tento na mladého Scorseseho, asi až moc ambiciózní projekt, a kdykoliv budu mít náladu na podobné téma filmu, sáhnu radši po Chazellově La La Landu. Silnější dvě hvězdy. DO I LOOK LIKE A GENTLEMAN TO YOU IN THIS SHIRT AND THESE PANTS? ()
Scorsese & De Niro je záruka kvality a potvrdzujú to aj v tomto muzikáli, kde vzdávajú poctu New Yorku a hlavne jazzu. Milovníci jazzu si prídu na svoje, hudby je tam veru dosť. Nechýba aká-taká zápletka, ale stopáž je prepálená. Dal by som 4*, ale nechutne dlhé dialógy kazia celkový dojem. ()
Na rozdíl od děl jiných mistrů (Coppola) snad ani nejde o patetickou "poctu" muzikálové tradici, ale o milostné drama zasazené do muzikálových kulis, jejichž statická vyprázdněnost spočívající v důkladné popkulturní komercializaci (jak tento proces sledujeme i v tomto filmu, kdy se jazz na přelomu 40. a 50. let stěhuje z ospalých tančíren do zakouřených klubů nebo na velká pódia) vytváří zvláštní kontrastní pozadí k tomu "živému" bolestnému dramatu dvou lidí, jejichž mimořádný talent se v prostředí podněcujícím bezohlednost osobních ambicí stává jen prodejným artiklem, stejně jako celý jejich život, jejich osobnost a soukromí - stanou se jednou z mnoha značek z titulních stránek, vířících plakátů, jejich jména se skví v záři neonů na vchodech do klubů - ale, skrývá se za tím vším "něco" víc, než jen prchavá sláva pomíjivých ikon? Scorsese uměřeně dávkuje humor (úžasně absurdní a v situacích, kdy to nečekáme), "vážnost" i hudbu - a navzdory jisté rozvleklosti (i drobným filmařským nedokonalostem) film drží jako celek pohromadě, nerozpadá se na "povinná" hudební čísla a děj, takže i závěrečná skutečně muzikálová pasáž působí jako "radostně" melancholické loučení se všemi muzikálovými verzemi "Happy ending", které již v dravých 70. letech, kdy se film natáčel, promlouvají řečí "mýtické" minulosti plné barev a opojné víry v americký sen, kdy ještě uvaděčky v kině mohly snít o tom, že potkají toho "svého" producenta a stanou se hvězdami Hollywoodu. Robert De Niro i Liza Minnelli jsou jako nesourodý pár naprosto dokonalí a vlastně jsem celý film "nevěřil", že skutečně zpívá ta křehká žena s ospalýma očima... P. S. Scorsese uměl vytvořit atmosféru poválečného New Yorku dokonce i v studiových kulisách :-) ()
Zjištění, že taková osobnost a mistr svého řemesla jako je Martin Scorsese natočil vztahovku říznutou hudebními motivy, mě naplnila těmi nejvyššími očekáváními.. Samozvaný král gangsterek a všelijaké mafiánské subkultury se v začátcích svojí režisérské kariéry rozhodl odbočit do zcela jiného prostředí. V pořadí již třetí spolupráce dua Scorsese a De Niro, která vzejde jako jedna z těch nejodlišnějších.. Mám rád Scorseseho pro jeho "expozice", kdy divákovi nikam nespěchajíc ukazuje prostředí a seznamuje ho s postavami, ale do tohohle nám musí tenhle queenský rodák ještě vyrůst.. Pocta klasickým muzikálům v čele s Lizou Minnelli, jejíž kukadla zdobí snímek.. Skvěle jednoduchý příběh o lásce a vztazích.. I když jsem se nejprve úplně nepoddal jejich vzájemné chemii a říkal jsem si, co na takovém buranovi vidí a jak nehezky se k ní podle mě nejprve chová, tak jakoby jejich vývoj postupně roztál i jejich vzájemné emoce.. Robert De Niro sice svým výkonem nějak neupoutá a místy hraje to na co jsem od něj v tomhle jeho období zvyklý, ale srdcem tohohle snímku je Liza Minnelli.. Tolikrát jsem si říkal, že jakoby mamince z oka vypadla.. Poctivá retro záležitost, která si naplno užívá atmosféry poválečného Big Applu, kterou tentokrát uhranul jazz. Veškerá hudební čísla nepůsobí nikterak rušivým dojmem, ba naopak ladí sem jako přidávající katalyzátor.. Hodně se mi to líbilo, ale jak je u Scorseseho zvykem, tak on nešetří na stopáži a střihači se u jeho filmů asi válí nudou, nicméně tentokrát jsem to už pocítil a film by mohl být o dobrou půlhodinku kratší.. Jinak několik scén jsou svojí bravurní záběrovostí jak do obrazu! Děsná škoda finančního neúspěchu, ale proto to Scorsese nedělá.. Ta holka okatá si to tady celé ukradla. 80% ()
Film nebol, aky by ste cakali, ale kvoli Robertovi dnes za 4*. ()
Od New York, New York jsem ani nic nečekal. Je to hrozná nuda, ještě k tomu ta šílená stopáž (úplně nejhorší je když se ve filmu prakticky "nic neděje" a ještě se chlubí dlouhou stopáží, to úplně nesnáším). Film bohužel ve mě nevyvolal skoro žádný emoce, De Niro je nesympatickej a většinou i nevýraznej, i když to zahrál asi dobře. Dobrej jazz a dobrý herci, kamera někdy taky ujde, jinak to stojí za vyližprdel. ()
Překvapivě dějově poměrně nezáživný a málo hudebně zajímavý film. Robert de Niro zde hraje neskutečně dotěrného a nevyrovnaného týpka, který sice udolá Lizu Minnelli, ale do role manžela nikdy nedozraje a proto vztah nemůže vydržet. Oba se sice v hudební branži prosadí, nicméně návrat k obnovenému vztahu se i přes vzájemnou náklonnost ani po letech nekoná, což je dobře zvýrazněno skvěle zahraným bezeslovným hnutím mysli v dlouhém záběru na hereččinu tvář, kdy v ní převáží rozhodnutí nakonec nejít na domluvenou večeři. To je také nejsilnější moment filmu. Liza Minnelli sice ztvárňuje mnohem sympatičtější postavu, nicméně na můj vkus je ve druhé polovině filmu jako již slavná hvězda na pódiu přehnaně afektovaná, i když v soukromí působí sympaticky skromně a vyrovnaně. Kdyby byl film alespoň o hodinu kratší, určitě by mu to výrazně prospělo. ()
Pravděpodobně vinou přestřelené stopáže může dílo působit nesourodě místy až křečovitě. Poválečné jablko je ovšem vykresleno bravurně a podobně epickou se stává i ústřední dvojice. ()
Skvělý snímek s výbornou atmosférou, kterému to kazí zbytečná rozvleklost jednoduchého děje. Od menší nudy, jenž cca. v polovině nastává, diváka odtrhávají skvělé herecké výkony. Nicméně, přibližně půl hodiny před koncem, náhlá změna do skvělého muzikálu a časový posun děje filmu prospívá. Skvělé písně a styl jako ze starých muzikálů natočených v dobách kdy Hollywood byl továrnou na sny, mne utvrzují v lepší hodnocení, každopádně nebýt takové délky, rozhodně by se mohlo jednat o zdařilejší filmařinu. Scorsese rozhodně má lepší filmy v nichž lépe využil svých vypravěčských schopností. Zde to je krapet chabé, i když ne úplně špatné. 7/10. ()
Liza Minnelli nikdy nepatřila mezi mé velké oblíbenkyně, kdežto Robert De Niro ano. A právě De Nirova tak typická kreace výbušného ambiciózního burana dělá z muzikálně laděného dramatu Martina Scorseseho něco víc. Sebestředného Jimmy Doylea byste těžko chtěli v osobním životě snášet, ale na filmovém plátně lze pouze obdivovat Robertovu přirozenost a charisma roztahující se jako nafukovací balónek. Díky tomu jsem na chvilku zapomněl, že muzikály zrovna dvakrát nevyhledávám a čas strávený mi docela rychle utíkal. Liza umí bez debat moc hezky zpívat. Její postavu nešlo několikrát upřímně nepolitovat vzhledem k nevyzpytatelné nátuře Bobova saxofonisty. Na druhou stranu si neumím představit, jak bych film vnímal bez De Nirovy přítomnosti pro mě dosti zásadní! ()
Tenhle De Niro je v dobrém slova smyslu blázen a i Scorseseho režii a snažení všech dalších svým výkonem nekompromisně zahlušil. To že ho v Hollywoodu tak dlouho nechtěli pustit k filmu je muselo posléze hodně,a ještě jedou hodně mrzet. Jeho grázlovská herecká poloha, ve které se zdánlivě nedá nic nového vymyslet, je v tomto movie dovedená téměř k dokonalosti a o to více nechápu současná dílka filmových tvůrců, kteří se pomocí dokonalých digitálních triků snaží dohonit to co kdysi zvládali s naprostým přehledem herci jako takoví. Možná že Scorsese objevil De Nira, ale De Niro zozhodně proslavil Scorseseho. ()
Ackoli mam rada muzikaly, nevadi mi De Niro, tak me to proste nenadchlo. Na muj vkus priserne zdlouhavy zacatek a nejak porad Lizu Minelli vidim jako tu totalne vyfetlou pani z predavani Tony 2009. Hudba pekna, film me nebavil. ()
De Nirův manipulátor byl nesnesitelný. Asi proto jsem se na to vůbec nemohla koukat. Ale snažila jsem se sledovat po očku, aby mi neutekla hudební čísla. Bohužel díky tomu jsem viděla, že ten chlap byl prostě příšernej. ()
Scorsesemu a Nirovi to jednoducho spolu sluší neh už sa rozhodnú pre akýkoľvek žáner. ()
Krásná jazzová nostalgická atmosféra, nádherný hlas Lizy Minellli. Velmi dobře pojatý souboj dvou individualit, obzvlášť balící scéna na začátku je výjimečná. Ale možná trochu zdlouhavější tempo a některé nesrovnalosti v ději. No ale, když vám to osobně uvede Robert De Niro... ()
První půlhodina 2x New Yorku byla fakt perfektní! To, jak De Niro "sváděl" svou budoucí manželku pro mě dosud neznámým stylem huč|do|ní|dokud|nepodlehne, vážně nemělo chybu. Zbytek filmu sice nebyl tak skvělý jako začátek, ale i tak se jednalo o jeden ze lepších filmových muzikálů, jaké jsem měl dosud možnost vidět. Bylo zajímavé sledovat tvořící se jeden z nejcharakterističtějších rysů Scorseseho budoucí tvorby - hodně temperamentní domácnost, klasické hádky, rychlé usmiřování, nedaleko k násilí, prostě italská domácnost. Přesto díky trochu uspávajícímu tempu dám "pouze" 3*, přeci jenom už bylo ke konci toho jazzu přespříliš. ()
Film New York, New York a sto padesát pět minut. To by musel být neskutečně dobrý film, aby se na něj člověk dovedl dívat více než dvě a půl hodiny. Samotná délka unaví a unudí. Přestože Robert De Niro a Liza Minnelli jsou kvalitní herci, milovníkům jazzu se dostane k uším plno kvalitní muziky, přesto všechno je to šílený film. Není divu, že snímek "nenaplnil očekávání divácké návštěvnosti a produkce skončila v hluboké ztrátě." To nepřekvapuje. Při své délce totiž nic zásadního, neočekávaného nebo nesmírně zajímavého nenabízí. Je to sice složitá psychologická sonda do vztahu dvou lidí na pozadí jejich milované hudby, jenže je to sonda tak obsáhlá, že je těžké ji po tak dlouhé době vnímat. ()
Reklama