Obsahy(1)
V tomto filmu Max Linder vytvořil velmi osobité zpracování klasických Tří mušketýrů Alexandra Dumase. Sám se obsadil do role jak jinak než šviháckého D´Artagnana.
Francouzská královna Anna půjčí své přívěsky k náhrdelníku jako projev lásky vévodu Buckinghamovi, který je s sebou odveze do Anglie. Kardinál Richelieu chystá past a přemlouvá krále, aby uspořádal ples, kde královna bude muset svůj chybějící šperk vystavit na odiv. Souběžně se seznamujeme s D´Artagnanem, který se stává mušketýrem. To on zachraňuje královnu, když se vydává do Anglie pro důležitý šperk.
S výtvarným zpracováním ovšem režisér udělal své. Postavy, prostředí, efekty, to vše slouží k výstavbě gagů. A vůbec, co na tom, že velitel mušketýrů je liliputánec?
(Weissik)
Recenze (9)
Možná se mi to jen zdá, ale při sledování Buďte mou ženou a Sedm let neštěstí jsem se bavil více, i přes to že Tři mušketýři podle Lindera jsou studnicí gagů všeho druhu. ()
Tenhle film má prostě vtip i nápad, spoustu inovativních hlášek, zůstává ale pořád věrný původnímu Dumasově románu. Doporučuju podívat se na něj s hudebním doprovodem skupiny C. ()
[Eskapády 2013] Nejlepší verze Tří mušketýrů a skvělá parodie :-) Viděl sem černobílou českou verzi se zvukovou stopou promítanou z 16 mm filmového pásu. Tuším, že to byla zkrácená verze. | ► Three Must-Get-Theres (vitrážovaná verze bez zvuku) ()
Bohužel jsem viděl jen půlhodinovou verzi, ale i tak to stálo za to. Skvělé originální uchopení, které funguje sice jako parodie a groteska, ale zároveň je to i docela dobrá svižná adaptace klasického románu. Do kolen mě dostalo třeba D'Artagnanovo přebroděni se přes La Manche na koni anebo Kardinál Richelieu, jak si na sebe staví ty židle, aby mohl špehovat královnu :-) ()
Groteskní zpracování klasického románu je skutečně originální. Trochu mi tam chyběla postava milady de Vinter, ale Max Linder stál za to ()
Kdysi jsem se domníval, že když D'Artagnan, tak jedině Gérard Barray. Ale teď uznávám, že Max Linder, v autorské verzi "Ti tři tam musí být", je rovněž velice přesvědčivý. Miládka (Milady de Winter) mi tam nechyběla, zbytečně další problém. Všechny pomíjivé děje mají dvě polohy, tragickou a komickou, tragická většinou předchází, tady je to naopak. ()
Naprostá smršť gagů, přesto to jako celek nebaví tolik jako předchozí filmy. Na druhou stranu asi nejstarší film, kde jsem zahlédl náznak tzv. bullet time efektu. ()
Trochu slabší než předchozí dvě Linderovy americké komedie. Asi proto, že i když jde hlavně o parodii, hodně místa je věnováno šermu (Linder byl v něm od mladí mistr) a akci danou dějem románu, a tak se gagy jen řetězí a nestupňují se, jak je tomu v klasické grotesce. Ale musím dát zase pět, už kvůli geniální gradaci cesty do Londýna pomocí hlavy mnicha. Mimochodem, proč si alespoň na českém festivalu nepohráli s názvem Dumasova románu, jak tomu je v originále. ()
Rok po natočení prvního filmového zpracování stejnojmenného románu Alexandra Dumase st. „The Three Musketeers“ (1921) vznikla tato groteskní verze, dnes už zapomenutého francouzského režiséra, scénáristy a filmového komika Maxe Lindera, pod názvem v českém překladu asi něco jako „Tři oblasti, které musíte získat“. Z dnešního pohledu se v podstatě jedná o první filmovou parodii velkolepého filmu, který na své zábavností ani dnes neztratil jedinou nitku. Lindner se věrně držel předlohy, avšak zparodoval co se dalo. Názvem příběhu počínaje, pokračujíc jmény hlavních postav a samozřejmě známých scén jako takových. Sám si napsal scénář, sám si snímek zrežíroval a sám se zhostil role dʼArtagnana. Pardon. V tomto případě se postava jmenuje Dart-In-Again. A ano, Linderova tvůrčí vize vyšla na 100%. Kvůli humoru si nějaké scény přimyslel, což ukazuje hned první scéna, ve které stařeček pošle svého syna Dart-In-Againa do světa. Ve své zábavné vizi se Linder nebál použít ani moderní vymoženosti, takže lze zhlédnout scénu třeba s rytířem jedoucího na motorce, nebo kterak má Dart-In-Again na ruce hodinky. Ne, skutečně se o kostýmní chybu nejedná. Tímto snímkem se Linder snažil dobít Hollywood, avšak paradoxně se to i přes přízeň filmové kritiky nepovedlo. Američtí diváci film nepřijali. Inu, Linder byl s takovouto tvorbou první, takže není podiv, že se od něho učili slavné hvězdy amerických grotesek, kteří diváky přesvědčili a svou slávu si vydobyli. Díky tedy za filmový archiv a možnosti tento přes 100 let starý snímek stále shlédnout. Stojí za to. ()
Reklama