Režie:
Jiří SvobodaKamera:
Vladimír SmutnýHudba:
Jozef RevalloHrají:
Emil Horváth ml., Petra Kolevská, Radoslav Brzobohatý, Evelyna Steimarová, Petr Čepek, Valerie Kaplanová, František Husák, František Řehák, Emma Černá (více)Obsahy(1)
V roce 1924 se inženýr Petr Švejcar (Emil Horváth ml.) ožení s půvabnou Soňou (Petra Vančíková), dcerou bohatého továrníka Hajna (Radoslav Brzobohatý). Život všech lidí ve městě ovládá rodina Hajnů; rodinu Hajnů pak pevnou rukou řídí autoritativní tetinka Karolina (Valerie Kaplanová). Starou vilou, ve které žijí všichni včetně služebnictva a vyzývavé Soniny sestřenice Katy (Evelyna Steimarová), však jako duch obchází pološílený továrníkův bratr Cyril (Petr Čepek). Býval to kdysi nadějný student, avšak psychická choroba jej připravila o rozum. Členové rodiny si Cyrila nevšímají, jen Soňa z něj má strach. Cyril totiž na jejího manžela žárlí a v nečekaných situacích děsí Soňu k smrti. Jelikož teta Karolina na Cyrila nedá dopustit, bude nesmírně těžké strýčkovým excesům zabránit nebo dokonce umístit Cyrila do ústavu. Ještě těžší však bude vypořádat se s dědičným prokletím: strýček Cyril totiž není jediný, kdo se stal obětí šílenství… (Česká televize)
(více)Recenze (74)
Zřejmě bude nějaká chyba na mém přijímači, neb tohle prošumělo kolem mě. Z těch všech podhledů, nadhledů, schodišť a světla se mi dělalo mdlo. Příběh zajímavý, o tom žádná, vystudovaný chudák se chce výhodně oženit a nějak se mu to díky diagnózám vymkne z rukou. Herecky pestré, Emil Horváth ml. dobrý, Evelyna Steimarová znatelně lepší, ovšem Valerie Kaplanová byla pro mě top tetinka. Takže suma sumárum shovívavě za tři, no. ()
Líbil se Ti Čepek v Petrolejových lampách? Hloupá otázka, co? Tak tady jej tolik neuvidíš. Ale pocítíš spolu se zvláštním mrazením v zádech. ()
Četl jsem předlohu a proto film vnímám jako poměrně neoriginální přepis vynechávající pro mě zajímavé scény, také posun u postavy Katy mi moc neseděl. Devizou tohoto snímku je akorát inventní Smutného kamera, docela podařená hororová atmosféra a šílenství, které Vančíková u své postavy pojala přinejmenším zajímavým způsobem. ()
Silný, drsný příběh. ()
Nějak jsem to celé nevstřebala a asi ani nepochopila :( ()
Předlohu jsem zatím nečetl, takže nemám srovnání. Nicméně snímek profesora Svobody na mne poměrně zapůsobil, i když uznávám, že jeho trošku psychotické vizuální podání nemusí sedět každému. Film měl na české dílo solidní až hororovou atmosféru, dům byl skutečně představen jako něco fantskního. Výborné výkony všech zúčastněných, včetně Valerie Kaplanové, která byla mrazivá a standardně dobrého Čepka, který si opět vystřihl roli blázna. Celkově je to trošku ujetější než Petrolejové lampy, ty jsou ale filmařsky asi stravitelnější. Přesto se mi film dost líbil a dá se na něj koukat víckrát. Škoda jen, že Emila Horvátha nadaboval Stropnický, který trošku snižuje jeho jinak velmi dobrý výkon. 75% ()
Neznám literární předlohu, každopádně se mi nelíbilo skoro nic. Nesympatičtí herci, v první polovině filmu jsem se dost špatně orientovala. Nevím proč, ale hodně jsem si tímto filmem připomněla utrpení, které jsem zažívala při "Valerii a týdnu divů". ()
Havlíčkova psychologická próza pojednává o pokřivených lidských postavách a jejich osudech, ze kterých člověku není dvakrát dobře po těle. Stejné pocity ve vás vyvolá i filmová adaptace jeho románu "Neviditelný". Zajímavé filmové postupy jako jsou práce se světlem, kamerou a hudbou vás buďto upoutají, nebo donutí k přemítání nad tužbami typu „je to sice zajímavě udělané, ale ať už je proboha konec...". Já jsem se žel spíše těšil na závěrečné titulky... ()
Román NEVIDITELNÝ od Jaroslava Havlíčka je solidní psychologická depresárna, čtivá i v dnešní době. Režisér Svoboda, zodpovědný za pár zajímavých a vybočujících filmů v 80. letech adaptoval román stylově s vybranou vizuální stránkou a trochu děj a motivace některých postav z předlohy změnil a zhustil, ale ustál to. Na filmu je kromě předlohy lákavé i herecké obsazení, které je s vyjímkou páru Horváth - Vančíková přítomno v méně scénách, ale určuje atmosféru filmu Valerie Kaplanová konečně hraje démonickou tetu místo senilní stařeny, Brzobohatý si nezvykle vystřihl roli bezradného slabošského továrníka a na Petra Čepka zbyl zase cvok i když si ho moc neužijeme. Škoda jenom, že Slovák Horváth, schopný herec, který umí dobře pracovat se svým hlasem, je předabovaný kvůli jazykovému rasismu nevhodně Martinem Stropnickým, který k němu moc nesedne a hlasově akorát trapně teatrálně křičí nebo "diktuje" dialogy. Celkově se jedná o slušný film, co chybí v příběhu, doplní tvůrci psycho stylem - Dario Argento by měl radost, čtyři hvězdičky bez váhání. ()
Normalizacne filmy v druhej polke 80. rokov 20. storocia len dodychavali, a uz nemali co ponuknut. Film je len prazdnou, retardovanou normalizacnou konverzackou bez kuska strhujucejsieho deja. 5 % ()
Překvapivě to funguje. Ačkoli je to občas utahané, dokáže to zaujmout. Je to navíc dost dobře natočené, má to spousty dobrých scén (tunel (škoda, že nebyl využit víc), tanec a úplně nejvíc mě dostala scéna, když Soňa hraje na klavír a do toho jí tam řve dítě a ona ho skoro igonruje - kruci, něco tak divně a nepříjemně působícího jsem už dlouho neviděl), Vančíkové fakt věřím, že jí tam pak naprosto hrábne, já jsem spokojený. Navíc to má takovou zvláštní temnou atmosféru, která to taky posouvá výš. Bohužel, má to i mínusy a ty to shazují o hvězdičku dolů, takže 4* ()
Tohle by bylo možná opravdu lepší na papíře jako nějaká hororová povídka ve stylu E. A. Poa než úplně celovečerák, kde se toho zas tak moc nestane. Na české poměry ve své době to musela být asi celkem pecka. Ve 20. letech 21. století to dnešního diváka asi zas tak moc z trenek nevystřelí. Herecky je to samozřejmě kvalita. Kamera, kulisy a hutná atmosféra potěší, ovšem ten příběh byl na mě moc sporý a nezajímavý. Příkloním se na stranu tří hvězd hlavně za tu řemeslnou stránku. Přesto mám ale pocit, že tomu filmu křivdím a asi jsem na něj nebyla správně naladěná a měla bych mu dát ještě někdy šanci. ()
Naprosto uzasne budovani atmosfery, ktera neni o nic mene mrazivejsi nez treba ve Spalovaci mrtvol. Velmi dobre vybrane prostory k nataceni a vyborna kamera Vladimira Smutneho, ktera zaujme snad v kazdem zaberu. Hudba a zvuky nejsou o nic horsi. Herci take nezaostavaji, predevsim Kaplanova a Vancikova. Hodne zajimavy film, holt Jiri Svoboda umel. Jen krucek od plneho hodnoceni... ()
Svoboda umí pracovat s atmosférou, ale jeho problémem je nadužívání efektů - zběsilých kamerových jízd vyjadřujících neviditelnou přítomnost těch druhých, kteří sice nejsou přítomni fyzicky, ale neseme si je v našich duších, či záběru tváří zespodu naznačujících klaustrofobii uzavřeného prostoru. I laboratoř se mění v peklo se záblesky "plamenů" (ta je díky své viditelné umělosti neslabším místem filmu). Horváth je sice nepřirozeně dabován Stropnickým, který hlasově vůbec nesedí, ale jinak jsou herecké výkony tím hlavním tahounem filmu. Kdyby Svoboda nechal hlavní tíhu na hercích, a všechnu tu expresi použil jen v těch správných chvílích, nemusel být výsledný dojem tak rozporuplný. Tak totiž zanikne třeba vypjatá scéna s dítětem na stromě, protože Svoboda musel i obyčejný rozhovor, svatbu či křtiny natočit přepjatě a expresionisticky. ()
Adaptace asi dobrá, ale na mě to bylo trošku pomalé. Jasně, román pomalý je, ale film se musí zařídit tak, aby diváka nenudil. Naopak musím pochválit atmosféru, ta je výborná, a stejně tak i herecké výkony většiny aktérů. Tvůrci si perfektně poradili s koncem, tenhle otevřený tomu sluší daleko líp, a z pana Smutného je pod taktovkou tohoto režiséra úplně jiný kameraman, než jak ho známe třeba ze Svěrákovin. 59% ()
Opravdu více než dobré zpracování Neviditelného od mistra psychologického románu Jaroslava Havlíčka. Filmu vévodí výborná kamera, která chvílemi až expresivně umocňuje celkovou dusivou a svazující atmosféru rodinné vily i osudové charaktery postav její obyvatel. ()
Jako takové je Prokletí domu Hajnů napínavý film, avšak nezdařilá adaptace nejlepšího českého románu Neviditelný. V prvé řadě je potřeba říct, že výběr herců byl nešťastný. Vždyť kdo by se hodil do role Petra Švajcara lépe než temný novoromantik, hamlet českého filmu, Petr Čepek. Ten však hraje (nechápu proč) bláznivého Cyrila, který navíc dle knihy měl vypadat úplně jinak - jedno z největších poznávacích znamení je lysá hlava. Katy měla být líbezná dívka (ne žena), daleko půvabnější než Soňa, i tomu je ale v tomto přepise naopak a navíc je podlá - pitomá deformace charakteru. Zato Brzobohatý a Kaplanová sedí jak baba v koksu. Prostě nemůžu ohodnotit lépe. FIlm je to vynikající, ale pořád je to pouhopouhá adapace knihy a pro mě tedy značně chatrná. Bohužel. Petr Čepek tam prostě na 100% měl hrát, ale jeho drsné vzezření a naturel by byl nejlepší právě v roli Petra Švajcara. To mi nikdo nevyvrátí. ()
Můj bývalý manžel kdysi vybral tenhle film pro první rande. Kdybych už předtím věřila na znamení/"Znamení"(M.N.Shiamalan), bylo by mi předem jasné, že manželství s ním bude fakt "šílenej horor". Slušná adaptace Havlíčkova Neviditelného. ()
Svoboda se opravdu rozjel. Těch podhledů, nadhledů, divokých nájezdů, záběrů na dům v mlze, strom v mlze, zahradu v mlze, na detaily sklomaleb či výtvarných výtvorů nemocného strýčka atd. mohlo být i míň, jakkoli jsou působivé. Zejména ty freudovské prostřihy na květinu a krvácející sklo... asi abychom zřetelněji pochopili strýčkovy zjevně dlouho plánované úmysly s nebohou neteří. V tomto ohledu je zde zajímavě zvýrazněna zaslepenost Sonina otce, který všemožně mladé odrazuje od odchodu a tím sám svou dceru vydává všanc zkáze. Herecky a typově jsou vynikající Kaplanová jako tetička a Vančíková jako Soňa. Čepek vůbec neodpovídá předloze (strýček Cyril byl starý, tlustý a plešatý), ale roli se svou umanutou uhrančivostí s přehledem uhraje. Brzobohatý je sice dobrý, ale do role starého a pasivního továrníka moc nesedne, navíc vypadá jako starší bratr mladého páru, nikoli jako otec/tchán. Trochu zklamáním je Horváthovo pojetí Švajcara, většinou pouze reagujícího na okolní dění, narozdíl od toho v předloze, který je svým chováním spolutvůrcem celé katastrofy (zajímavé, že obě adaptace se vyhýbají věrnému ztvárnění této kontroverzní postavy a velmi ho svým podáním zeslabují). Katy má s postavou v předloze společné jen jméno - není to žádná rodině oddaná dívka, ale poněkud přezrálá a zkušená dáma, která se v závěru o své osobní štěstí dokáže velmi dobře postarat. A ještě srování se starší incenací - ta je sice kratší a postavena zejména konverzačně, ale o postavách a jejich motivech se dozvíme mnohem více. Na druhé straně stojí vizuálně opulentní film, který bezesporu zanechá v divákovi silný dojem. Výběr pro každého, dle jeho vkusu. Jaká by asi byla současná adaptace Neviditelného? ()
Dostat se k majetků něco stojí, ale člověk si musí dávat pozor na (dušení) zdraví. Ta daň za úspěch tady byla už asi příliš vysoká. Jinak pojetím nevšední ČSSR psychologicko-lehcehororová záležitost využivající klasické řemeslné prvky ke zneklidnění. 64%. ()
Reklama