Režie:
F. A. BrabecKamera:
F. A. BrabecHudba:
Jan JirásekHrají:
Bolek Polívka, Eva Holubová, Ivana Chýlková, Ivan Trojan, Karel Roden, Jana Plodková, Richard Krajčo, Patricie Pagáčová, Marek Taclík, Zbigniew Czendlik (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Příběh psí pravdy, lásky a naděje. „Jsem Gump a byl jsem toulavej pes...“ On vlastně každý pes je v sobě tak trochu toulavý do té doby, než najde své štěstí, a to štěstí pes najde jenom s člověkem. Můj příběh je o hledání psího štěstí a také o překážkách a pastech na cestě k tomu správnému člověku. Je o síle a nezlomnosti, která se ukrývá v každém psovi. Ano i v tom vašem, ve vaší čivavě, která na vás čeká celý den, než přijdete z práce. I v tom buldokovi, který se za vámi šine a sotva popadá dech. Dám svoji duši za to, že kdyby vám někdo na tomhle světě chtěl ublížit, tak pak teprve poznáte, jak silné má váš pes srdce a co jeho láska k vám znamená. Tenhle film vám také otevře oči, protože co člověk v psím srdci zničí, to může zase jen člověk uzdravit. Rodinný film režiséra F.A. Brabce je o světě viděném očima toulavého psa Gumpa. O světě, o kterém mnoho z nás moc neví. O tom, jak nás vidí zvířata a jak je ten náš svět pro ně důležitý. Ten svět, který jim dává domov, sílu, naději, ale také bolest. Dobrodružný příběh skutečných psích hrdinů a lidí kolem nich. (Bioscop)
(více)Videa (6)
Recenze (248)
Důsledně slzopudná záležitost. Dva dospělí Gumpové mě lehce znervózňovali, stejně jako třeba mohovitě vyhlížející Ivana Chýlková (ty porcelánový zoubky například) coby partnerka bezdomovce Bédi. Podobných rušivých momentů jsem v tom objevil víc (taky se ten pejsek mohl mít na konci k Bolkovi trochu víc), ale je první svátek vánoční, dojímal jsem se a líbilo se mi poselství toho filmu, takže jo, tohle bylo fajn. ()
Přesně, jak už tady někdo psal, asi jsem viděla jiný film… Ano, přiznávám, že 4. * je i za to, že jsem v součtu zhruba 1/3 filmu brečela, ano pejsci jsou moje Achillova pata. Jenže nejen to. Za práci se psy obrovská pochvala, herecké výkony super, moje oblíbená sestava (nicméně Chýlková tady nějak pokulhávala). Netradiční pojetí, zajímavé momenty a kamera, dobře zvolená hudební složka. Líbí se mi filmové poselství a láska z něj vycházející. Takových krásných 75 %. ()
Psí poslání po Česku. Příběh o jednom velkém návratu psa k jeho páničkovi. Cíl filmu je jasně dán. Díky ''psí filozofii'' ukázat, že i když se lidi dokážou ke svým mazlíčkům chovat jako pěkný svině, tak ta mince má pořád i tu druhou stranu. Když se budete k psovi chovat s láskou, tak Vám ji opětuje. Proč vlastně jen 3/5 ? On to nikterak špatný film není. Vystupuje tu spousta rozmanitých postav a to i těch psích. Poputujeme z místa na místo a v závěru je to vlastně taková oddechová rodinná psí road movie. Můj hlavní problém tkví v tom, že tady není nic, co by mě překvapilo. Podobných psích filmů bylo natočeno mraky a vlastně jsem od začátku tušil, jakým směrem se film bude ubírat a jak vlastně i skončí. Ale pro pejskaře a lidi, kteří se psům věnují celý život, tohle bude určitě moc pěkná podívaná a zklamáni nebudou. ()
"Nejdřív jsem nevěděl, co si s tebou počnu, a teď nevím, co si počnu bez tebe." Gump coby jakási česká odpověď na Cameronovy příběhy o "nejlepším příteli člověka" vypráví o dobrodružství naivního, dobráckého a loajálního psíka, který se na své cestě (na duhovou horu) potkává s rozličnými lidmi a poznává jejich různé povahy. Herecky je to vcelku takový mišmaš dobrých (Polívka, Holubová) a ne úplně dobrých (FattyPillow, Pagáčová) představitelů, z nichž se většina mihne před kamerou jen na chvilku. I přes okaté atakování slzných kanálků (a za doprovodu Trojanova hlasu, který mi však v tomto filmu zrovna moc neseděl) se na české poměry jedná o solidní zvířecí film s pěknými záběry české krajiny a slušným hudebním doprovodem. P.S. Možná budu za nelidu, ale ta Gumpova pojmenování lidí (Sušenka, Rybička atd.) mi přišla, ehm, divná. ()
Galerie (53)
Photo © Bioscop
![Gump - pes, který naučil lidi žít - Z natáčení](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/371/165371744_153f0d.jpg)
Zajímavosti (19)
- Představitelka Káti, Patricie Pagáčová, má doma dva pejsky z útulku. V roce 2014 adoptovala fenku Jackie, o necelých pět let později do rodiny přibyl pejsek Čolek. (Krocka)
- Když Naty Jahoda (Natálie Rožková) vychází s Gumpem ze dveří útulku a jde s ním na procházku, tak na dveřích je vidět cedule, na které je telefonní číslo. Když by na dané číslo člověk zkusil zavolat, tak se doopravdy dovolá do daného útulku. Daná cedule totiž doopravdy visí u vstupu do daného útulku a údaje na ní nebyly pro film nijak upravovány. (vitm)
- „Jsem přesvědčený, že takový film tady ještě nebyl. Jak svojí výtvarností, tak pravdou těch příběhů, které jsou natočené s pejskama, kteří si něco podobného zažili ve svém reálném životě. My jsme nechtěli, aby v rámci natáčení byli jakkoli připravovaní, drezurovaní, ale aby to zahráli tak, jak oni tu situaci cítí. Celý film v rámci tohoto vyšel maximálně a bude podle mě ojedinělý a výjimečný svojí pravdou,“ řekl o filmu F. A. Brabec. (SONY_)
Asi takhle - dopadlo to líp, než jsem čekal a ať to bude znít jakkoli absurdně, moje hodnocení chápejte spíš pozitivně. Vyhýbat se kritice ale nebudu a pokud to čte někdo, komu se to hodně líbilo, ať se na ni radši psychicky připraví nebo dál nečte. Popravdě mám pocit, že jsem kýčovitější film nikdy v životě neviděl a tohle byl takový extrém, že až pochybuji, že ho kdokoli překoná. V druhé půlce už toho sice nebylo tolik a dalo se to snést, ale v té první jsem měl co chvílu pocit, že se pogrcám. Jako sorry, ale ten vizuál je fakt něco neskutečného - každá scéna přesvětlená, v každé hraje pozitivní hudba, záběry na přírodu jsou často upravované a přebarvičkované a i když se zrovna něco odehrává v co nejtemnějším prostředí, vždycky tam paprsek slunce či svit hvězd a Měsíce musí být. A nejen, že každá scéna je kýč, on i každý dialog je kýč! Nevím, jak moc to v sobě má kniha, ale místy to až bolelo poslouchat. A záběry na vesmír, ve kterém běhá Gump + ty extrémně přebarvičkované na krajinu (hezkou i bez toho, Benninga na vás!), to radši ani nechci komentovat, jinak bych se vracel k těm řečem o znásilnění, které jsem psal u Spícího města. Navíc je to celkem mizerně natočené a v mnoha záběrech je kamera divně rozklepaná či hloupě zoomuje na postavy a já fakt nechápu, proč se pro to zrovna Brabec, který jako kameraman jinak určitě umí, rozhodl. Herecké výkony taky stojí dost za prd a jediný, kdo tu něco hraje, je Krajčo (!!!). Plus možná ještě Roden, ale ten bere úplně všechno. A Kačer tu má jen třívteřinový štěk, ve kterém ani nepípne. Jinak ale Polívka nic moc, Chýlková přehrává jako vždycky a do toho se tu zjevují takové pochybné osobnosti jako třeba FattyPillow nebo povrchní a nepříjemný Czendlik. Zklamalo mě to i příběhem, který je mírně řečeno slabý a předvede bůhvíproč celkem málo. Proč se tam třeba už vůbec neobjevila Gumpova sestra? Jaký osud pak zažívala ona? Proč tam není dořečený osud té ženy, kterou její manžel mlátil? Vždyť to nefunguje na úplně stejném principu jako Psí poslání (které se to celkem snaží v jednotlivostech vykrádat), tak to tu možnost má... Bylo by toho i víc, nicméně chtělo to lepší scénář i na to, čím ten film je. Jo, a na citové vydírání došlo samozřejmě taky, ačkoli v menší míře, než jsem očekával. Zase ale na druhou stranu, cílovka je většinou přecitlivělá a rozbrečí ji skoro všechno, kde se pejsek byť jen škrábne nebo zašpiní. NICMÉNĚ na tom dokážu ocenit tu myšlenku z toho plynoucí a i když mě původně dost zděsilo, že tu Gump bude sem tam lehce filozofovat, ale ony ty jeho úvahy sem tam samy o sobě v základu mají něco do sebe a pro cílovku budou naprosto ideální a k dostatečnému zamyšlení nad sebou, svým životem, svým psem atd. A že pes může člověku často v životě pomoct k uvědomění si určitých priorit, že je může naučit žít, s tím se nedá nesouhlasit. A to v Gumpovy je a dokonce je zde víc patrné i to, co v Psím poslání vyplývá na pozadí a skoro nikdo si toho nevšimnul. Naštěstí to ani není jeden z těch filmů typu "zvíře>člověk", to je další velký klad, a dokonce se tu objevují lidé hodní i zlí (černobílost neřeším, v tomhle žánru je pochopitelná). Navíc sám mám rád psy (ale nemám rád nafoukané pejskaře, kterých je plná Praha (a určitě nejen ta) a pro ty je ten film bohužel nejvíc určený), takže jsem v závěru i dokázal pochopit, proč to pro někoho může být silný zážitek, kterému je schopný dát i plný počet. Pro mě není, mám s tím hromadu problémů a skutečně je to vyděračský kýč a kýč je to nejhrubšího zrna, ale když pominu pár scén, vyloženě jsem u toho netrpěl. A to je celkem zázrak, na to, jak jsem se toho obával. Dle plakátu a všeho okolo toho jsem očekával spíš obrovský odpad... Navíc ta Ztraceného písnička, co v době premiéry a ještě dlouho po ní hrála úplně všude, mi časem začala lézt celkem na nervy, ale tomu, jak hrozně na nervy mi dodnes leze cokoli od Mirai nebo Cesta od Kryštofa s Klusem, se to naštěstí nevyrovná... 2* () (méně) (více)