Režie:
René LalouxHudba:
Jean-Pierre BourtayreObsahy(1)
Na planetě Perdide uniká ve zvláštním vozidle Claude se svým synem Pielem před vražednými sršni. Při havárii je však Claude smrtelně zraněn a malý Piel zůstává v nehostinném prostředí sám pouze s vysílačkou, které říká Majk, a která k němu promlouvá několika hlasy posádky vesmírné lodě. Ta ho letí zachránit, ale cesta je daleká, nástrahy planety Perdide nemalé, a i uprostřed posádky lodi se ukrývá osoba, kterou zajímají pouze vlastní zájmy, které by záchrana Piela ohrozila. (C0r0ner)
(více)Recenze (15)
Nebavilo mě, vypnul jsem ve třetině. Příběh o ničem. Animace prostředí hezká ale postav ne. ()
Po Divoké planetě velký sešup dolů, mnoho nerozvinutých dějových linek, příběh přliš přeskakoval. Ani výprava neoplývala zrovna velkou fantazií. A nečekaně rychlý konec. Ale pořád je to výrazně odlišné od hlavního proudu animovaných filmů. ()
´Nemůžu si pomoct, ale tenhle film mě zklamal, nikoli však díky Divoké planetě (záměrně jsem si nechal hodně dlouhou prodlevu mezi oběma filmy), ale díky tomu, že tito Časopáni nakousnou dost věcí, ale žádnou se nenamáhají víc rozvinout a některé zápletky a rozuzlení si vyloženě cucají z chapadla, což způsobuje u mé osoby nelibé reakce, neb jinak by tahle dětem přístupná space opera mohla být krásně fungující klasické scifi, kterému k dobru slouží nějaký ten vtípek a hlavně zábavná a originální pointa. Promarněná šance srážející výsledek do průměru. ()
Úvod mi připomněl můj dávný oblíbený seriál Captain Future. Jinak se neubráním srovnání s Divokou planetou a Gandaharem...a byť se mi oba snímky zdají o něco lepší, zklamán rozhodně nejsem. Ubylo bezbřehé a nespoutané fantazie i rozsáhlých snových scén, ovšem tajemno si film ponechal. První plán se jeví jako prostý - Jaffar, velitel kosmické lodi, se snaží zachránit osmiletého Piela, syna svého přítele, který zůstal sám na vzdálené planetě Perdide. Na ní mu hrozí řada nebezpečenství (sršni, jezero, tajemné jeskyně). Jediné spojení mezi Jaffarem a Pielem tvoří speciální vysílačka v podobě pštrosího vejce... Jaffar má však na palubě lodi pasažéry, mezi nimiž se nachází i zrádný princ Matton na útěku... Laloux našel prostor i pro své oblíbené téma - otroctví a loutková totalitní společnost. Opět především exteriéry, interiéry a prostředí planet dýchají krásou a výtvarnou dokonalostí. Já si film vychutnal až do posledního vesmírného okénka. ()
Design snímku ma bavil, jeho dej totálne nie. Vizuálne nápady tohto štýlu som obdivoval stále a tento snímok je z tohto pohľadu chuťovka. Príbehom som sa ale prebil, akoby to bolo za trest ( aj keď mi to pripomenulo môj obľúbený seriál LES MONDES ENGLOUTIS, trpel som ). Ak by nebolo skvelej formálnej stránky a hudby, pre mňa katastrofa. ()
Trochu jsem se bál jestli Moebiova kresba sedne do Lalouxova stylu-ale zbytečně..Všechno sedí perfektně a je to zase úžasné sci-fi bez hranic ...Pravda je, že surrealistickou naléhavost Gandaharu nebo divoké planety to nemá, ale zase je tam docela dost vkusného humoru, citu pro vyprávění a celkově je to animák přijatelnější pro širší okruh diváků a věkových kategorií(teda až na ten trochu psycho konec). ()
Já osobně mám od Lalouxe nejradši Gandahar. Masters jsou na tom stejně s Planetou, která mě jako ostatní tolik neuchvátila. Masters možná o trošičku lepší. Tempo je pomalé, ale takové mystické. Je to opět nádherná prezentace cizích světů a různých bytostí. Líbila se hudba a vůbec celkové zvuky. Laloux svými třemi filmy vytvořil animovaný podžánr, který asi nesedne každému, ale oplývá kouzelnou představivostí. ()
Z Lalouxových filmů tenhle vnímám jako nejslabší už jen kvůli tomu, jak nevyužívá svých vedlejších dějových linek, soustředí se hlavně na tu primární a díky tomu tam chybí větší celistvost, ale zároveň nemůžu říct, že bych se nebavil. Stejně jako Divoká planeta a Gandahar to má podmanivou atmosféru, dostatek kreativity a i nějaký menší přesah, takže to v rámci jeho tvorby vnímám sice jako nejslabší film, ale nikoli však jako špatný. A konec mě popravdě dost překvapil, takový jsem skutečně nečekal, ale co jsem nad tím přemýšlel, tak právě ta jeho hořkosladkost tam naprosto přesně seděla a jakýkoli jiný konec by byl buď moc depresivní, nebo moc očekávatelný. Jen si říkám, jaká je škoda, že Laloux těch filmů neudělal víc, protože talent stoprocentně měl a ani nemám pocit, že by se za tu dobu stihl vyčerpat - Gandahar se mi totiž líbil ze všeho nejvíc. Silné 3* ()
Dějově to bylo oproti Divoké planetě takové nesourodé a nijak extra záživné, a pak na konci přijde excelentní pointa s cestováním v čase, která na to celé vrhne úplně jiné světlo. K tomu špičkový soundtrack, parádní animace a obrovská originalita. 80% ()
Pokud se vám líbil u nás známější film René Lalouxe "Divoká planeta", také "Les Maîtres du temps" (Time Masters) vás nejspíš potěší - stejně jako mne. Příběh je jednoduchý: malý chlapec zůstane po smrti otce osamocen na vzdálené planetě. Na pomoc mu letí otcův přítel Jaffar. Střídají se tu části s pohádkovou náladou: malý chlapec na pro něj neznámé planetě, se sci-fi: měsíc trvající let záchranné lodi, během něhož posádku potká nejedna obtíž. Na animovaných sci-fi je skvělé, že si autor může dovolit prakticky cokoliv a i zde je zobrazeno několik podivuhodných světů, bytostí i zvířat. Animace je nezvyklá (pro mne), ale skvělá. Hudba snad ještě lepší. Tempo stejně pomalé, jako v Divoké planetě. Úplně nějlepší je závěr, ten mne naprosto dostal. Díky němu jsem rozmýšlel nad 5 hvězdičkami, ale nakonec přeci jenom 4,5 zaokrouhluji dolů. ()
Prvně bych chtěl říct, že nechci srovnávat tento animák se známější Divokou planetou. Les Maîtres du temps mě velice potěšili, užil jsem si to maximálně, byl to nádherný sci-fi příběh s podmanivou atmosférou a na konci jsem byl až dojat (i díky skvělé hudbě). Naštěstí se všechny vedlejší postavy držely v mezích přijatelné vtipnosti a sympatií (žádný Jar Jar Binks se tedy nekonal) a když už jsem u nich, gnomové byli skvělí! ;-) ()
Příjemná animace, solidní děj, ale nějak to nevtahuje. ()
Bohužel - některé animace nebyly ušetřeny způsobu kreslení, charakteristického pro dysneyovsko-japonké zpracování (zejména lidské postavičky), ale občas přece jen vykoukne onen mogicko-halucinogenní styl z nepřekonatelné Divoké planety. ()
Krásnej příběh, v animaci je vidět ruka mýho oblíbenýho Moebia. Samozřejmě jsou to 80-tý léta, ale u takovejhle kousků mi to retro vůbec nevadí. Dobrodružnej vesmír, sci-fi jak má bejt. ()
Animácia príbehu je celkom zaujímavá, ale dej ma moc nezaujal. Chýbal silnejšie prepracovaný príbeh, emócie a myšlienka. Niektoré nápady akoby neboli dopracované. Chlapec príde na začiatku o otca, ale nie je tam žiaden žiaľ. Rovnako časť s jaskyňou, ktorá chytí a vtiahne zvieratko Wah-wah (či ako sa volalo), mohla byť viac rozpracovaná. Ukážu len chápadlá (laná) a nič viac. Žiaden pokus o záchranu. ()