![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/008/8731_2447ca.jpg)
Režie:
Radovan UrbanScénář:
Miloš CajthamlKamera:
Martin BenoniHudba:
Martin KratochvílHrají:
Tomáš Růžička, Dana Syslová, Lucie Benešová, Daniela Kolářová, Vítězslav Jandák, Lucie Bílá, Miloš Vávra, Čestmír Gebouský, Petr Bok, Dana Horčicová (více)Obsahy(1)
V 80. letech vznikla řada filmů o dospívající mládeži. Nejdříve pojednávaly o zmatečném hledání životní orientace, o obtížném vstupu do dospělého života - a pozvolna se zájem přesouval k mládeži delikventní. Tento snímek mapuje poměry na odlidštěném sídlišti, kde se mládež z nudy shlukuje do part, které se bezcílně toulají, ponižují kolemjdoucí, napadají bezbranné. Zjišťuje, že na bezprizorné děti mají rodiče příliš málo času, že jejich činy bagatelizují tak dlouho, dokud nedojde k tragédii. Avšak zbytečné siláctví slov i gest, melodramatický důraz na první lásku a pozdní prohlédnutí v jádru slušného chlapce, jenž podlehl lákání atraktivních vzorů, umenšuje varovnost tohoto jinak cenného snímku. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (113)
Taková byla doba a tím nemyslím betonovou džungli terorizovanou nudícími se máničkamy, ale osmdesátkovou vlnu filmů o mladých pro mladé. Já se bavil. Může za to moje slabost pro retro záležitosti a osmdesátá léta především. Určitě má tento portrét "závadové mládeže" vypovídací hodnotu asi jako výzkum možného života na planetě Zemi, ale kdo se dokáže oprostit od normalizačního pohledu na věc a ke všemu přistoupí jenom jako k prostému příběhu o dospívání, tak.............. ()
Portrét metalové mládeže v prostředí šedivé socialistické architektury betonových králikáren. První film, v němž mohly zaznít metalové skladby, konkrétně od kapely Vitacit. V té době byl heavy metal na vrcholu popularity, po zahájení perestrojky přestal být pro komunisty nevyhovujícím žánrem. Já patřil mezi tu spoustu nadšenců, co chodili po městě s džískou obšitou nášivkama (Accept, Helloween, Metallica - chachá, to byly časy). Proto mám s tímhla filmem spojeny pěkné vzpomínky. Jenomže nostalgie je jedna věc a kvalita filmu jiná. A ten film je po dějové stránce hodně slabej. I hudebně jsem dneska úplně jinde, takže tu není nic, co by mně zaujalo. ()
Nikdy v životě by mě nenapadlo, že budu někdy rád, když uslyším Lucii Bílou. Tahle stupňující se brutalita plná kurviček ze základní školy, krutých sídlištních dětí a reálií pražského Jižáku má vážně něco do sebe. Bohužel jsem si poznámky začal dělat až v posledních 17 minutách, protože jsem měl za to, že se nacházíme teprve někde v půlce a ten film se skutečně začne naplno věnovat metalu, jak říká jeho anotace, místo toho, aby si hrál na jakousi upřímnou sociální sondu do života dobou a nekonzumem zkažené mládeže. Tohle krimi z Jižáku má díky pokroucené divácké optice vážně drajv a nosnou ideologii a když už nic, alespoň tam na konci všichni souloží a brečí. Pulse metal Brno a džiskový svět. ()
Heavy Metal vyjadřuje jejich pocity a pomáhá zapomenout na trápení..... Nedovedete si představit (vy později narození), co znamenalo v roce 1988 vidět či slyšet v kině heavy metalovou kapelu. Asi jako vidět dneska mimozemšťana. Ale k filmu: je to o puberťácích na pražským sídlišti Jižní Město a kdyby tu nehrála skupina VITACIT, pes by po tom (ani tenkrát) neštěkl. Příšerný neherecký výkony a téma, které sice staví ,,máničky“ do pozitivního světla, bohužel v podání, které tenkrát oslovilo zase jen ,,máničky“. Takže jestli chcete opravdu zabrousit do sociologických vod mládeže let 80tých, PROČ? je asi jednoznačným vítězem. Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Vím, kdo nazpíval ,,Až sa znova narodím“. 2.) Vím také, co je ,,BARČA“ a Commodore. 3.) Jsem jeden z žijících účastníků akcí ,,Za Jižní Město krásnější“. 4.) Byl jsem a stále jsem hrdá ,,MÁNIČKA“!!! 5.) Chci vidět Lucii Bílou za mlada. PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Metalová teenage variace na DEATH WISH z jižáku. ()
"Když jdou strejdové na dechovku a poperou se teda až půllitry lítaj, tak se normálně zahraje Padla facka na sále, všechno je v pořádku." Nikdy jsem nepatřil mezi skalní metalový hroziče, ale ve druhý polovině osmdesátých let jsem k metalu na chvilku konvertoval, takže by pro mne Horká kaše měla být srdeční záležitostí. Jenže není. Je to totiž hovadina plná nepříjemný mládeže a na tu já nerad vzpomínám. Tyto spolky znuděnejch kreténů bývaly totiž ozdobou každýho pořádnýho sídliště a nebyli to metalisti, pankáči ani depešáci. Byli to prostě jenom kreténi. Jinak ty hvězdy jsou výhradně za Vitacit s Luckou i bez ní a za připomínku několika legendárních vypalovaček typu Paralet či Haťapaťa. ()
Moje hodnocení bude hodně subjektivní. Já na Jižnim Městě žiju od narození, takže jsem byl doslova nadšenej z toho, že jsem v tomhle filmu viděl Jižňák v podobě, jak jsem si ho pamatoval z dětství. On je ten film dost přiblblej, herecký výkony mladejch herců taky nic moc, ale mně bohatě stačilo jenom pozorovat, jak se to tady za těch 22 let změnilo. Navíc v jednu chvíli jsem se dokonce koukal k sobě do oken. Jinak nejvíc mě z celýho filmu pobavilo, když vůdce party nabídnul svýmu "kamarádovi", aby si zapařil u něho doma na Commodoru a mezitim mu celá parta znásilnila jeho starou. Asi si taky koupim Commodore 64 :-) Já prostě musim dát 5 hvězdiček, i když svou kvalitou si to film nezaslouží... ()
Absolutně nevím, jak s hvězdičkami. Mouchy, sežerte si mě. Jsem z rodu mániček, takže se mi k tomuhle těžce vyjadřuje... Podpořena svým otcem-pamětníkem absolutně nesouhlasím s názorem, že by šlo o portrét metalové mládeže. Hlavními hrdiny jsou nějaký lůzři, co na ulici dvakrát přejdou kolem dlouhovlasých jedinců, a potom je tam vždycky jednou za čas záběr z koncertu Vitacitů, což s dějem absolutně nesouvisí. Tohle není portrét metalové mládeže. V podstatě by se dalo pochybovat i o okleštěném tvrzení, že jde o portrét mládeže. ()
Vitacit - "Horká kaše" - "Panelák snů rušil beat a starší hlas začal klít. Klid musí být! Křik na mně stůj, čeká tě pád, metal je hnůj, nesnaž se hrát. Co na to říct? To jejich stáří na tebe míří. Nechte nás být, chceme dál jít, i když vám je to fuk. Manévry dnů, hraje se blues, polykač snů koutkem ústa není jich víc! Je plno frází, co z tebou hází. Kdekdo ti poví, že tomu hoví, jen nesmí se to hrát. To jejich stáří na tebe míří. Nechte nás být, chceme dál jít, i když vám je to fuk. Rock není plísní, stává se básní, když přítomností v uších zní. Metal je naše horká teď kaše a vy teď nevíte, co s ním..." ** ()
Tohle mě nabavilo, ani v tom věku, kdy by mělo. A dnes už vůbec ne. ()
Doba extrémně nesnesitelného "hevymedlu" Vitacitoidního ražení je naštěstí dávno pryč. Obsahově vymeteno, s výjimkou nicneříkajícího "tendlecten brajgl jsme tenkrát začali dělat, koukni". Jako sociální sonda dost prázdná nuda, jako cokoliv jiného... taky nuda. ()
,, Dvě lžičky Vitacitu - rozpuštěné ve vodě, vydají za šťávu z celého citrónu. '' . ()
Nejsem zatížený nostalgickýma vzpomínkama. Film jsem viděl poprvé až 19 let od jeho vzniku. No zápletka odpovídá tomu že se točí kolem naivních 16 - 18ti letých "dětí". Celkem svižná oddychovka. Díky miniroličce zpěvačky metalové skupiny VItacit si můžete připomenout mladá léta Lucky Bílé. ()
Nebudem chodiť okolo horúcej (nie horkej) kaše a napíšem to rovno. Film mnou znovu zhliadnutý v roku 2009 je poriadnym scenáristickým průserom. Životný príbeh sídliskových grázlov pôsobí strašne umelo a vykonštruovane, film žiadne problémy vtedajšej mládeže nerieši a tak jedinou výpovednou hodnotou zostáva realistické zobrazenie novodostavaného "Jižáku" a doby, keď na celom sídlisku fungovala jedna diskotéka a heavy metalové koncerty sa rušili ako na bežiacom páse. Všetko je to navyše prekladané koncertnými nahrávkami Vitacitu, v jednej skladbe dokonca s Luckou Bílou!!! Za pripomenutie (chvalabohu) už zašlej červenej éry dávam pekné dve päťcípe a dokonca aj červené hviezdy. ()
Svého času jsem šel na tenhle film do kina. Prý bude o darebácích, a byl a to od rodičů přes děti, jakou postavu tam zahlédne, tak nejdříve se jevila i dobře, pak se ukázalo, že jen proto, že sbírá sílu pro nějakou darebnost. ***S nudou bojují všichni dospívající a v každé době. Násilí, to se někomu vyhne, horší je vždy to psychické, a jak žít, na to si každý musí přijít sám, tedy co pro něho je a co není. ***Na tyhle myšlenky mě nyní film navedl, jinak jsem zvvědavý jak na mě bude působit, dneska se chci kouknout na CSFilmu (31.8.2011 - 18hod), protože jsem ho neviděl 23 let. ()
Jó, to byly časy - džísku a pruhovaný kalhoty na sebe a už se razilo na Vitacit, Arakain nebo Citron. Ty hadry už na sebe nenarvu, takže mi z tý doby zbylo pár vinilů a tenhle film...:-) ()
Jižní město prostě bylo a je něco šíleného. Až by se člověk vůbec ničemu nedivil. Film, navzdory všem nekvalitám či zubu času, který se na něm podepsal, ukazuje jedno. Obecně vzato mládež není horší než bývali jejich rodiče a nejde to s ní z kopce. Určité procento jedinců se takhle chová vždycky a najdete je v každé generaci. Někdy to prostě jde jen více vidět a věnuje se tomu více prostoru. Na filmu se mi líbily hrozně dvě věci - hláška z televize "Co se divíte, vždyť jsme si je sami vychovali" a úplně poslední záběr. Jinak je to taková klasická tématicky sebespásná klasika. Tehdy možná v tom někdo spojení metal=zlo (respektive metal-to co se ve filmu děje) vidět mohl, dneska se tomu člověk už jen zasměje. Metaloval jsem podobně jen o dva roky později a měl bych k tomu filmu v podstatě protiváhu. Bílá je hrozná rockerka. ()
Kdyby aspoň ty metalový songy za něco stály... ()
Dalsi normalizacni film s nechtenym kultovnim potencialem:-) ()
ZAJÍMAVOST - Hlavní Metalový hrdina František, kterého hraje Miroslav Lettermann měl v reálu vadu řeči. Okolo 30 minuty řekne jednu jedinou větu ve filmu ("Kašlem na to, jdem") a tu museli tvůrci ve studiu předabovat........ Jinak Mirek Lettermann (František) měl v civilu přezdívku Šváb a bohužel tragicky zahynul asi půl roku po premiéře filmu. V tom kotli "hrozičů" na koncertě Vitacitu jsem někde i já, nikdy jsem se však nenašel narozdíl od několika přátel, kteří vidět jsou. Koncert se odehrává v legendárním hudebním klubu KD Barikádníků "Barča" ve Strašnicích. Příběh je sice situován na Jižní město, ale koncert je snímán na Barče. DIALOG : LUCIE (Lucie Benešová) Můžu jít do kina ? OTEC (Čestmír Berouský) A co dávaj ? LUCIE - Nějakou blbost, ale prý je to dobrý............ CITÁT - Je to skvělé, bude Jů a Hele.......... DIALOG : REPORTÉRKA (Daniela Kolářová) - Proč chodíte na Heavy Metal ? METALISTA - Jako na Vitacit ? REPORTÉRKA - Ano. METALISTA - Protože dvě lžičky Vitacitu rozpuštěné ve vodě nahradí šťávu z jednoho Citrónu. REPORTÉRKA - Taky dobrej nápad.......... (Vitacit a Citrón jsou Metalové kapely) Vnímavý divák jistě pochopí, že film není o Metalové mládeži, ale že ji používá jen jako kulisu. Naštěstí je tu tato Metalová mládež vyobrazena jako kladná. Nebezpečí naopak číhá z party Honzovo (Petr Bok) čtyř kamarádů. Jedná se o jakýsi předvoj Anarchistů té doby. Film přináší i jednu krásnou raritu. V 60 minutě je možná vidět i slyšet zpívat Lucii Bílou. V té době hostovala jak z Arakainem tak z Vitacitem. Lucie prostě začínala jako Metalistka. Ve filmu zpívá tři písně a to Peaceman, Trápení a Bez prodlení. Mimo jiné také zazní píseň, podle které má film název "HORKÁ KAŠE" od tvůrců Martina Kratochvíla a Josefa Novotného. Nostalgický film z dobovými obleky. ()
Reklama