Režie:
Jasuhiko ŠimizuScénář:
Kódži TokuoKamera:
Tojomiči KuritaHudba:
Jutaka JamadaHrají:
Masaki Suda, An Watanabe, Masaki Okada, Takumi Saitó, Kótaró Jošida, Hikaru Taširo, Sóma Santoki, Tokio EmotoObsahy(1)
Šest mužů a žen různého věku se ocitá v zamčené a uzavřené tajemné místnosti ve tvaru kostky. Nemají žádné představy, kde jsou, a rozhodnou se utéct. Musí vzájemně spolupracovat a dešifrovat kód potřebný k opuštění kostky. (JasonCZ)
Videa (3)
Recenze (19)
Dávam síce dve hviezdy, ale popravde je to ešte slabšie ako HyperCube. HyperCube bol síce nezmyselný a neustál na nohách svoje prílišné sci-fi pojatie a odtrhnutie od kvalitnej jednotky, ale aspoň to CGI bolo na vtedajšiu dobu a aj na súčasnú na úrovni. Toto recykluje nie všetko, ale veľa vecí z jednotky, pridáva svoje "nezmyselné" myšlienky ako projekciu na stenu, ktorá je totálne WTF, keďže sme sa nič nedozvedeli a malo by to význam v prípade prípadného pokračovania na úrovni Cube Zero, ktoré by nám čo to osvetlilo a najhoršie na tom všetkom je výber hercov/nehercov a absencia gore, čo je dnes už neodpustiteľné a to nemyslím na samoúčelné gore scény, ale také, ktoré by do filmu jednoducho pasovali. Jedna hviezda za ďalší prírastok do "univerza?" a druhá hviezda za slušnú prvú pascu. ()
Cakal som, ze tunajsi uzivatelia japonsky remake nezabudnutelnej Kostky zvozia pod ciernu zem. Napokon, i ja som k nemu pristupoval opatrne, no zaroven zvedavo. Odmenou mi bola pomerne slusna klaustrofobicka jazda, pri ktorej mi postupne zacalo byt jasne, ze Japonci na to idu, ako obvykle, inak. Viac menej. V prvom rade je citit ovela silnejsi doraz na psychologicku i emocionalnu stranku postav. Vyrazny je i vyslovene japonsky pohlad na svet (mladi verzus stari alebo vyznam zivota). To vsetko nie je na skodu, prave naopak. Remake vdaka tomu ziskava novy naboj. Vyzdvihnut treba predovsetkym herecke zdatnosti, skvelo zvoleny hudobny podmaz ci snahu o urcitu inovaciu pasci. Na zaver filmu som bol mimoriadne zvedavy a konstatujem, ze sa vydaril. Hoci remake rozhodne neprekonava povodnu predlohu (a myslim, ze to ani nebol zamer autorov), svoje miesto v kinematografii si najde. 65%. ()
1. tyhle filmy mě moc neděsí, 2. tenhle bohužel ani neměl tu správnou mrazivou atmosféru - minimálně pro mě se ji nepodařilo vybudovat. 3. přišlo mi to takové nudné, vlastně mě to nebavilo – ale původní Kostku nijak zvlášť nežeru. 4. Koukala jsem vlastně jen kvůli hercům (ne že by tu měli co hrát), protože mám většinu z nich moc ráda, hlavně Sudu. 50 %. Titulky. ()
Dlouhou dobu jsem chtěl dát smířlivé dvě hvězdy, ale poslední půl hodina to podělala ještě víc, než to bylo podělané doposud. Asi takhle - ono to není vyloženě špatné, záběry kamery jsou třeba solidní a jako japonská verze pro Japonce, kteří vůbec neznají nebo z nějakého důvodu nechtějí vidět originál, to ujde. Ale ve srovnání s originálem, jehož jsem fakt obrovský fanoušek, je to prostě hrozně špatné. V čem Kostka vyniká a výrazně se odlišuje od ostatních filmů svého druhu, na to japonská verze vyloženě kašle. Scénář je mizerný a hloupý, postavy jsou všechny do jednoho dementní, nesympatické, silně nepromyšlené a když už se je to snaží nějak víc představit, zvolí si to tu nejkýcovitější možnou cestu a navíc i ty pasti jsou celkem nezajímavé. Nejhorší na tom ale je tempo scén, které je tak neskutečně zoufale pomalé a nudné, že jsem to snad u žádného jiného filmů v životě neviděl. A když už se to ke konci vydalo svojí vlastní cestou, čekal jsem, že se režisér na rozdíl od originálu aspoň pokusí vysvětlit, kdo za tou kostkou stojí a proč, ale ne, nechal to úplně stejně otevřené a zvraty v závěru nechal skoro všechny stejné, jen jeden má vlastní a je to zrovna ten jediný pitomý - ačkoli, v tomhle podání a s nefunkčním scénářem z těch zvratů nefunguje ani jeden. Tohle se fakt nepovedlo. Lepší 1* ()
Jakožto fanoušek kultovní Kostky (té první, další dvě už pro mě kultovní nejsou), jsem se na tenhle japonský remake rád mrknul a úplně zbytečným ho neshledávám, minimálně pro Japonce. A dlouho mi přišel docela fajn, i když nevýrazné postavy mě nijak zvlášť nezaujaly. Ale od absurdní scény, ve které se najednou na stěnu záhadně promítne vzpomínka na sebevraždu bratra jednoho z účastníků, to jde s filmem z kopce. Až do podivně nedomrlého konce. Vytýkat filmu s tak absurdní zápletkou jako je Cube absurditu nějaké scény je sice absurdní, ale je to prostě tak, absurdita na druhou. A melodramatická, což je ještě horší. ()
Reklama