Tvůrci:
Miikko OikkonenRežie:
Juuso SyrjäScénář:
Antti PesonenKamera:
Mika OrasmaaHrají:
Ville Virtanen, Anu Sinisalo, Sampo Sarkola, Lenita Susi, Olivia Ainali, Kristiina Halttu, Johan Storgård, Onni Ahonen, Tomi Alatalo, Arttu Kapulainen (více)VOD (1)
Videa (1)
Recenze (30)
Finové si natočili vlastní verzi Mlčení Jehňátek! Film je údajně sequelem seriálu z roku 2016, takže znalci seriálu se budou orientovat lépe, dějově je film trochu matoucí, pomalejší a né až tak záživný, ale na druhou stranou jsou zde i solidní momenty a pár slušných nápadů, takže za zhlédnutí určitě stojí. Samotný nápad o anketě, bez kterých lidí by bylo na světě lépe je pozoruhodný, záporák je skvělý, atmosféra ponurá, na vraždy také dojde a objeví se zde jedna solidní taktická přestřelka na mostě proti speciální jednotce a to mě docela zvedlo ze židle. Možná tomu chyběl nějaký silnější závěrečný zvrat či zábavnější tempo v průběhu, takže za mne jen opatrný palec nahoru, ale fanoušci kriminálek by rozhodně měli zbystřit. Příběh 4/5, Akce 3/5, Humor 0/5, Násilí 3/5, Zábavnost 3/5 Hudba 3/5, Vizuál 4/5, Atmosféra 3/5, Napětí 3/5, Emoce 1/5, Herci 3/5. 6/10. ()
Trochu svérázná finská variace na Silence of the Lambs. Herci sice nejsou žádní celebritní profesionálové jako v americké inspiraci (o inspiraci se dá myslím směle hovořit, aspoň v první polovině), ale zase jsou tím pádem nám smrtelníkům bližší, jejich projev je tak nějak civilnější, i děj filmu je mnohem komornější, seversky strohý, zkrátka film má evropský rukopis. Na druhou stranu mi ale třeba postava sériového vraha Maasaly(-a?) přišla na evropské poměry příliš vyumělkovaná. Za zvláštní zmínku každopádně stojí podivínský a napůl šílený (nebo napůl uzdravený?) vyšetřující detektiv (s diagnózou 'sociální fóbie'), s prapodivnými (ale funkčními) vyšetřovacími metodami. Na jeho výslech "řezníka" hned tak nezapomenu, určitě jeden z nejdivnější výslechů, jaký jsem ve filmu viděl. ()
Solidní severská kriminálka mi více než Mlčení jehňátek připomíná Dextera nebo Sedm, což ale vůbec nevadí. Film má skvělé napětí, které navozuje temná hudba (v prvním plánu je linka podobná té z Carpenterovy Věci) a které až do konce nepoleví. Vyšetřovací metody svérázné (seriál neznám) a účinné. Chvílemi to vypadá jako hraný dokument. Výborná kamera. Ani tak mi nevadil lehkovážný způsob jak dostat vězně na svobodu, jako spíše neschopnost speciální jednotky ho zastavit. No, to byla banda břídilů a ve skutečnosti by se zachovali určitě jinak a vězně by buď chytili, nebo zmasakrovali. Ale rozumím tomu, že bylo třeba ho posunout na šachovnici. Konec byl temný a naprosto logický. ()
Celkem zbytečný apendix dobrého seriálu, chvílemi jsem i uvažoval, jestli mezi ní a filmem něco nebylo (bohužel ne), protože o příčinách a souvislostech se toho moc nedozvíme, jen sledujeme Sorjonenovu genialitu a jeho katarzi, která ale nemá s přihlédnutím k tomu, co jsem popsal, moc smysl. Rozčarování. 50%. ()
Byl jsem zvědavý na to, jak bude film navazující na seriál vypadat, ale potom, co jsem ho viděl, ve mně převládá zklamání. Tvůrci se totiž i tentokrát dopustili chyb, které mi vadily už v seriálu. Je tady sice určitá možnost, že finská policie funguje na principech odlišných od těch, které jsou v Evropě běžným standardem, ale já si myslím, že šlo spíš o díry v logice. Epizody, v nichž se vyskytovala Sorjonenova Nemesis, jsem považoval za nejslabší, takže jsem se fakt nezaradoval nad tím, že se Mastermind zase vrátil. Nebyl to, bohužel, osamocený problém, opakovaly se i celé události (ač mírně pozměněné), takže jsem si několikrát povzdechl: "Už zase?" Ale vážně, v Kátině případě mi připadá sebevražda jako jediné reálné a humánní východisko. A ještě teď těžce vydýchávám tu vykrádačku Mlčení jehňátek... ()
Galerie (4)
Zajímavosti (1)
- Mŕtvy Lasse Maasalo, v čase od 1:43:08 do 1:44:53, má striedavo zatvorené aj otvorené ústa. (GabrielGabko)
Reklama