Režie:
Guy RitchieKamera:
Ed WildHudba:
Christopher BensteadHrají:
Jake Gyllenhaal, Dar Salim, Alexander Ludwig, Emily Beecham, Antony Starr, Bobby Schofield, Jonny Lee Miller, Sean Sagar, Jason Wong, James Nelson-Joyce (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Příběh seržanta Johna Kinleyho, který na své poslední pracovní cestě do Afghánistánu využívá služeb místního tlumočníka Ahmeda. Ten neváhá riskovat život, aby v náročném terénu Johna dopravil do míle vzdáleného bezpečí. (Prime Video)
Videa (8)
Recenze (369)
I když se Gej zcela oprostí od svých skvostných hravých ričovinek a originálního kulometného střihu, je pořád schopen uplácat mimo jiné také velmi solidní dvojku Zkrocené nory. Prkenná ropucha Jakub Gdyhlenhrál tentokráte propadne, jak jinak než chlapsky a mačisticky, drsnému šarmu uhrančivého testosteronového Paštuna, ten, jak jinak než maskulinně a šovinisticky, jeho city vřele opětuje a naštěstí mají hošššy celou dobu tolik práce s Talibánem, že na prcání v honáckém stanu už nedošlo. Je z toho parádní svižný a odsejpající válečný napínač, jako obvykle prvoplánově nehonící nad hvězdotřpytným praporem a téměř nepatetický, o latentně homoseksuálním vztahu dvou v manželství trpících chlupáčů, kompenzujících si svůj mindrák sveřepým bojem za svobodu, čest, spravedlnost a jahodový lubrikant pro všechny. Napínač, po němž dostane i nejeden zarputilý heterák chuť nasucho si oškrábat třídenní strniště bojovým nožem, nonšalantně přiříznout fešácký východoněmecký pornoknírek, přeleštit lauf a velkoryse pocákán nejnovějším Gucciho bitevním parfémem Mudjahidin’s goat se bezhlavě vrhnout do té nejteplejší vřavy. Ale dost bylo seriózní filmové kritiky! Byly to opravdu mimořádně zábavné, mile minimalistické, přímočaré, skoro nekýčovité a ideologicky nezkurvené dvě hodiny, připomínající ty nejlepší žánrové kousky 70. a 80. let, v nichž i ten slizce ochrnutý Jakub sem tam působil jako sympaťák. Naprosté vinné potěšení. ()
Stále mi behal po rozume Mayday s Butlerom, kde som tiež čakal akčnú nálož a napokon som sa dočkal prekvapivo komorného príbehu o netradičnom chlapskom spojenectve, ba miestami až priateľstve. Ale samozrejme s tým, že The Covenant je predsa len iná liga (sorry, Jean-François Richet). Áno, aj tu som sa tešil na strhujúcu akciu a nie, ani tu som sa jej nedočkal. Ako v Mayday, aj v The Covenant akcie je relatívne málo a jednak to, čo tu je, nie je žiadne enormne strhujúce divadlo, to si treba napísať na rovinu. Ako-tak zasiahne azda len prepadovka v lome a finále pri priehrade, ale obe scény nie ani tak kvôli špičkovej bojovej choreografii (ktorá tu proste nie je), ale skrátka z dôvodu, že vám záležalo na postavách... a škrie vás každá preliata kvapka krvi. Sakra vám na nich záleží najmä na konci. To už ich máte zadreté pod nechtami a ste zvedaví, ako to skončí. Želal som si, aby sa to skončilo dobre... ale toto je film Guya Ritchieho. Najviac ma nudila stagnujúca (paradoxne najakčnejšia) dlhá pasáž, kedy dvojica uteká pred presilou a pokúša sa z posledných síl ako-tak vyrovnať skóre. Občas ma zarazila biedna práca s logikou. Neverím, že ak by Taliban hľadal osobu X a poznal by jej brata a vedel by, že ten brat vie, kde sa osoba X nachádza, že by to z neho nevydoloval. Brat síce vysvetlí, ako je to možné, ale aj tak som nechápavo krútil hlavou. A ak by som bol vojak na úteku pred smrteľne nebezpečnými nepriateľmi a vedel by som, že odhalili dom, v ktorom som sa cez noc ukrýval, fakt by som sa následne naprieč stavbou neprechádzal vystretý a tak, aby ma videli z diaľky X kilometrov, aby ma mohli zamieriť a luxusne trafiť do hlavy. Film teda trpí nielen divnou (ne)logikou, ale i nevyrovnaným tempom. Je ale pravda, že to až tak nevadí, lebo postavám úprimne držíme palce a režisérovi sa perfektne podarilo vystihnúť ten pocit, keď viete, že ste niekomu dlžný za záchranu života a viete, že ak mu to nesplatíte (nech to stojí, čo to stojí, pokojne aj váš život), nebudete sa už nikdy pozrieť do zrkadla. Je tu viacero strhujúcich a intenzívnych scén, paradoxne nie akčných, ale psychologických. Napr. keď sa isté dve postavy po X mesiacoch znova stretnú, prebehne ich prvé stretnutie len s malým množstvom slov. Napriek tomu im všetky emócie dokonale čítate z tvárí. A manželkin preslov sa možno zaradí medzi najsilnejšie scény hollywoodskej kinematografie roku 2023. Veľmi dobrá hudba. Inšpirované skutočnými udalosťami. Chýbal mi dodatok z obdobia, čo sa stalo „potom“. Ale možno to bolo správne rozhodnutie. ()
Testosteron meets charakter. Guy Ritchie zastiňuje Bergovu čistokrevnou akční žánrovku Lone Survivor, protože není pouhou čistokrevnou akční žánrovkou. Má silnější příběh, respektive z příběhu, který má, umí vydolovat dramaticky hlubší podívanou s myšlenkovým přesahem. Střílení je u něj na druhém místě. Trefně obsazený a opět fantastický hrající Jake Gyllenhaal. Buddy motiv s Dar Salimem minimalistický v gestech, ale o to silnější v jádru. Závazky a zásady v neprůstřelném chlapském kodexu. ()
Guy Ritchie je v posledních letech nečekané zajímavým tvůrcem, který si krom řemeslně slušně odvedených komerčních blbin sem tam natočí i „menší“, drsný a poctivě udělaný film. Po Gentlemanech a Rozhněvaném muži přichází s The Covenant, jenž nemusí nutně být ze zmíněné trojice tím nejlepším, ale opět aspoň dokázal přetavit závan tvůrčího elánu do následného diváckého zážitku. V první půli Ritchie vypráví téměř procedurální válečné drama, aby v půli druhé přepnul do módu Johna Woo a jeho přestřelené „bromance“ akce, která vrcholí až fetišisticky dlouhou montáží nezměrného fyzického a emocionálního úsilí, jaké jeden parťák dokáže vynaložit pro záchranu druhého. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (12)
- Film je inšpirovaný skutočnými udalosťami. (Makky)
- Eddie (Antony Starr) nosí hodinky Casio G-Shock GA-2100. (ferdafs_fs)
- Letiště, kde se film natáčel, je letecká základna Zaragoza ve Španělsku. (pocket22)
No tak dobře. Po nepovedeném filmu Operace Fortune: Ruse de guerre si to u mně Guy Ritchie zase vyžehlil. A hned dvakrát. Za prvé, po dlouhé době jsem měl možnost zase vidět solidně nadupanou válečnou akci byť s ale, ale k tomu se ještě dostaneme. Začátku filmu nešlo nic vytknout a bylo to na šest hvězd. Tu šestou bych dal za humor, protože to tam šlapalo přesně tak jak mám rád. Za druhé měl potřebu poukázat na něco o čem se moc nemluví, ale co každému kdo sledoval operaci v Afghanistánu bylo jasné jak facka. Amíci v zemi po chvatném ústupu nenechali Tálibům nejen haldy techniky, vybavení a zbraní, ale také seznamy spolupracujících Afghánců a samozřejmě i ony spolupracovníky. Ti mnohdy pod příslibem sladkého života tam na západě a víz pomáhali spojeneckýcm jednotkám nejen v tlumočení, ale i výcviku, seznamování s terénem a zvyklostmi této země, která uvízla ještě ve starověku. Jiní nenáviděli Tálibán, chtěli změnu a proto pomáhali aby bylo lépe. Aby skončilo tmářství a země mohla nakročit ke svému rozvoji. Dobře jsem si uvědomoval při sledování zpráv a chvatného odletu vrtulníků hodně připomínající opouštění Saigonu. Tam jistě nebude místo pro všechny a jistě se nedostane na všechny ty sliby říkal jsem si... Dokonce i ten vrtulník nad střechou výškové budovy v Kábulu evakuující Američany nápadně připomněl tu slavnou fotku Hueye z roku 1975 nabírajícího po žebříku lezoucí Američany v Saigonu... Já tu nechci kritizovat Ameriku jak je dnes v módě. Jistě byl důvod pro to tažení a kdo něco víc četl o ISIL nebo Talibánu, tak dobře ví co je to zač. A dělat že o nich nevíme, protože někde daleko baští placky s pečenou kozou (v tom lepším případě), žijou si ve svých hliněných pueblech v dalekých horách a pěstujícíci si mák pro obchod s opiem je naprosto krátkozraké. Faktem je, že po Britech a Rusech (jejda já to napsal správně - oprava- ruSSech) se ani jim nepodařilo tuhle zemi dostat do nějakého lepšího stavu a zase se tam vládne a žije tvrdě podle Koránu sepsaného ve středověku. A právě na hlavy všech spolupracovníků, nepřátel a takzvaných zrádců byly vypsány obrovské odměny. Pokud byl nešťastník lapen, čekaly ho drakonické tresty a mučení. Je tedy moc dobře, že alespoň z morálního hlediska na tohle Ritchhie filmem upozornil. Byť to těm ukrývajícícm se nešťastníkům je platné jak mrtvému zimník a USA se spojenci by v tomto případě skutečně měly dostát všem svým slibům a závazkům. Ale ano, jsem naivní já vím. Když ptáčka (tlumočníka třeba) lapají, pěkně mu zpívají... V polovině filmu tempo zvolní a tam jsem měl opravdu chvilkami dojem, že je ten scénář hodně děravý. Směr ústupu byl dán i trasa a ta jistě nemohla vést přes kopce. Takže šlo o to pokrýt v území, které ovládal Taliban všechna údolí a vyschlá koryta řek. Vzhledem k nasazení lidí to asi šlo realizovat. Nicméně Tálibán je tu vykreslen jako banda dementů. No a to je možná i ta hlavní chyba, kterou Amíci v Afghánu udělali. Že si mysleli to samé. Ke konci se zase dočkáme akce, ale přísahám, že jsem na jednom z přilétajících vrtulnílů viděl Davidovu hvězdu. Jako chápu, že afghánští teroristé možná nevoní ani Izraelcům, ale že by tam ISAF poslaly Black Hawk? Evidentně recyklovaný záběr odjinud... Ten digitální AC130 Gunship také trochu smrděl spíše kousky od Asylum i ty jeho zásahy. Jenže tohle není Žraločí tornádo... Jestli někdo někdy viděl na skutečném videu úřadovat tuhle pekelnou věc, tak ví, že se v místě zásahu taví písek. Zasažený bubák nevykřkne au a neudělá otočku na jedné noze jak Třeštíková ve StarDance., Změní se v mžiku na změť potrhaných tkání létajících široko daleko ať už si to sám Alláh přál či nikoliv. Tohle mne trochu zamrzelo i ten závěrečný ,,napínavý" boj. Hlavně ať jim sakra nedojdou náboje říkal jsem si... Ale ani ne tak, že bych se bál o hlavní hrdiny, ale proto, že je to neskutečně trapné mnohdy opakované klišé, kvůli kterému tomu ubírám původně přidělenou pátou hvězdu. Za vidění film ale rozhodně stojí, jsem rád, že jsem zase po čase viděl Gyllenhaala a iráckej Vin Diesel Dar Salim mi tu dost sednul! Doufám, že ho ještě někde uvidíme! Dávám tedy za 4 víza do USA. Spokojenost až na pár drobných mušek, co si asi prostě Amíci nedokážou ve filmech odpustit. * * * * () (méně) (více)