Režie:
Elio PetriKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Gian Maria Volonté, Florinda Bolkan, Arturo Dominici, Gianfranco Barra, Vincenzo Falanga, Salvo Randone, Massimo Foschi, Roberto Bonanni, Alfonso Giganti (více)Obsahy(1)
Šéf římského detektivního oddělení vražd je mocný člověk. Ale to, co následovalo po oslavě jeho povýšení, nemohou zamaskovat ani ti nejmocnější. Nebo je snad realita jiná? Muž, kterému nikdo neřekne jinak než Inspektor a kterého vynikajícím způsobem ztvárnil Gian Maria Volonte, se hned po večírku odebral za svojí milenkou a zcela v poklidu a bez emocí jí prořízl hrdlo. Stejně klidně pak odešel. Byl totiž přesvědčený, že jeho nikdo nikdy nebude podezírat. Že on je ten, který stojí nad zákonem. A celý čin vlastně spáchal jen proto, aby mohl světu dokázat, kdo mu skutečně vládne. Dokonce na místě činu zanechal i stopy, přímo vedoucí k jeho osobě, s jistotou, že se mu nemůže nic stát a že vina padne na někoho jiného. A bohužel měl pravdu. Skrze vysoce ceněné italské drama se režisér Elio Petri stal v roce 1970 veřejným žalobcem proti korupci a elitářství mocných ve své zemi a jeho hlas se hlasitě rozezněl po celém světě. Krom Oscara pro nejlepší cizojazyčný film, snímek nakonec obdržel také hned dvě ceny na festivalu v Cannes a dva Davidy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (86)
28. Zlatý Glóbus za rok 1970 - nominace (1) - Nejlepší cizojazyčný film - Itálie ()
Oscar (1971) 1 : Cizojazyčný film + 1 nominace (1972): Scénář . . . . . . . .Zlatá Palma - výběr ()
Použiju slova Miloše Formana, která vyřkl o Vladimíru Menšíkovi – „Kdyby žil v Americe, měl by na chalupě plůtek z Oscarů.“ A to samé platí i o Gian Maria Volonté, hereckém chameleónu, s ďábelskou jiskrou v oku. I tady je fantastický, hraje tady každým svalem ve tváři a i když se v některých scénách až příliš nechává unést svou rolí (tj. ta typická taliánská gesta a řvaní), prostě mu toho hajzlíka s napoleonským komplexem věříte. A nedivím se té spoustě cen za tento film. Akademie celého světa vždycky slyšely na kafkovsky absurdní příběhy (v samotném závěru je i Kafka dokonce citován), které si berou na paškál hrozby zneužití moci potentáty na vysokých pozicích, zde dovedena až ad absurdum, kdy si hlavní postava může dělat co chce, vědoma si svého postavení (šéf policie) a z něj pramenící (téměř) beztrestnosti. Prostě taková krásně návodná poučka pro naše policisty a politiky – Rathem počínaje, Babišem a Tuhým konče. ()
Afektované herectví všech zúčastněných, šílená režie a úchylný scénář... A světe div se, ono to funguje geniálně... ()
Je to sice trochu levicove zamerene, ale to vubec nevadi. Hlavni antihrdina je v pozici, ktera mu dovoluje pouzivat veskerou moc systemu a film diky jeho nedotknutelnosti pusobi az orwellovskym dojmem. Nektere sceny jsou absurditou jeho chovani az komicke, kdyz verejne priznava svou vinu kolemjdoucim a nuti je ohlasit ho na policii, pricemz jim pak da najevo svou hodnost a oni ho nedovedou osocit. Chova se jako ultimatni troll. Hodne se mi libily sceny s jeho perverzni holkou. Byla fakt sexy, ale hrozna krava. Hlavne to ale bylo skvele zahrane. Pro me neznamy hlavni herec vystrihl toho "malyho Napoleona" perfektne. Fakt jsem mu fandil. A Morricone mel tentokrat taky dobrej den. ()
Volonté je bůh - tak obří ego v tak malinkym člověku by málokdo zahrál líp. ... Absurdně vyhrocená a groteskně okatá kritika zhoubné moci systému. ()
Nekonvenční, satirické, společenskokritické, politické, ale hlavně velmi sugestivní antivládní psychologické drama poukazující na prohnilost nejvyšších italských mocenských tříd. Kdo jiný by ho mohl mít na svědomí než znamenitý levicově zaměřený režisér Elio Petri, jeden z největších společenskosociálních kritiků své doby, který ve svých filmech poměrně často, ne-li stále, poukazoval na korupci a elitářství mocných ve své zemi. Scénář je brilantní, příběh filmu je skutečně originální, asi nejvíc, jaký jsem doposud v daném žánru viděl. Doporučuji zhlédnout v orig. znění s aj nebo cz tit. Temperamentní italština, vyhrocené scény, neustále řvaní, nezapomenutelný Volontého výkon v roli vysokého policejního inspektora, který se místy chová a tváří jako fašistický diktátor. Tento vysoce efektní film (spadající do subžánru poliziotteschi '66-'81) si prostě nemůžete nechat ujít. Proměna Volontého charakteru a jeho na diváka téměř hypnotizujícího hraní jsou tu dva naprosto úchvatné faktory. On zde má mnoho tváří a mnoho povah, ze začátku velmi silný, mocný a arogantní muž, nakonec člověk, který se utápí ve své vlastní síle, cítí se vinný a má potřebu být i potrestaný. PS.: Kolik takových všemocných ambiciózních šéfů, přece jen rovnějších nad ostatními rovnými, najdeme jen u nás....? Volonté byl v každé své roli výtečný, tato je považována mnohými kritiky vůbec za jeho nejlepší. Já ho sleduji cca od roku '68 od filmu "Bandité v Miláně" (rovněž nádherný výkon), když přejdu spaghetti westerny z poloviny 60. let, tak silně doporučuji filmy "A ciascuno il suo" (rovněž Petri), "Ve znamení štíra", "Classe operaia va in paradiso, La" (rovněž Petri) nebo "Případ Mattei". Zvláštní dík patří i žhavé Florindě Bolkan, která si zde příliš nezahrála, tedy ehm., když nepočítám všechny ty retrospektivní záběry do minulosti, které postupně odkrývají její poněkud zhýralý životní styl a odpovídají na počáteční otázku proč..... ()
Až při sexu zase jednou pocítím potřebu přeměnit partnerku v mrtvolu, tak poté z místa činu neuteču jako vyplašenej zajíc, ale všude v poklidu zanechám svou DNA, otisky prstů, videozáznam vraždy, pět důvěryhodnejch svědků a svý přiznání s motivem činu. Jen tak se mi nemůže nic stát, protože mám za sebou školu inspektora Omicidiho, při který jsem nevěřícně zíral, pobaveně se usmíval a užíval si skvělý Morriconeho hudby. A že se tohle může stát jen v Itálii? Kdepak, my mocní máme svý dlouhý prsty v každým režimu, ale v český verzi demokracie se nám za nitky tahá určitě nejlíp. ()
Americké psycho právě ztratilo smysl, když existuje tenhle kousek. Vtipný a mrazivý zároveň. A se skvělým Volonténem. 4 a 1/2 a Petriho si dávám na seznam must see. ()
Měl jsem pocit, jako bych seděl na nepohodlné židli, ruce svázané za zády a přede mnou se výhružně nakládal režisér v pozici vyšetřovatele a řval na mě: "Tak co, pochopil jsi konečně můj umělecký záměr? Je ti opravdu všechno jasné? Nebo ti to mám, ty tupče, ještě jednou opakovat?" Problémem snímku není obsazení ani námět, ale to, že je přepálený. Volonté záměrně přehrává, až to bolí, působí výrazně nepřirozeně, jako v grotesce. Tahle kritika systému mohla výborně fungovat, pokud by se zahrála civilně, pouze s jemnou nadsázkou, kdyby diváka znejisťovala a uváděla ve zmatek, kdyby všechno neodhalovala okamžitě. Tady jsem měl místy pocit, jako by místo hudby zazněla cirkulárka. Podivné vyšetřování na mě působí tak, že to mohl být perfektní biják, kdyby na více místech ubral. Celkový dojem: 45 %. ()
Film má takovou hodně zvláštní, avšak zároveň poutavou atmosféru, navíc podpořenou výtečnou Morriconeho hudbou. Ať už jako kriminálka či společenská satira funguje Podivné vyšetřování velmi dobře, ale snímek jednoznačně stojí (a ke konci bohužel už trochu padá) s výkonem výrazného Volontého. Ze špinavého bandity, teda jak si ho já pamatuju z dolarové trilogie (resp. jejích 2 dílů), se proměnil v uhlazeného mocnáře, který už měl také více co hrát, a nebýt některých poněkud až zbytečně hysterických výpadů, byl by to záporák na jedničku. A druhou vadou na kráse, kvůli které ten plný počet přece jenom nedám, byl trochu rozvláčnější konec, kdy mě mírně dostihla nuda, jinak velká spokojenost. ()
Politická tézovitosť (zlí pravičiari a dobrí ľavičiari) z toho trčí ako slama z topánok: anarchisti a aktivisti sú pre tajné služby a políciu tŕňom v oku ako potencionálni nositelia zvratu v spoločnosti. Preto je potrebné ich v každom okamihu sledovať, monitorovať a odpočúvať. A podľa možností im prišiť každý zločin. Preafektovaná slovná hnačka so zaujímavým,ale šablónovito spracovaným námetom (akoby som čítal odhalenia o prepojení krajnej pravice a polície v starších číslach A-kontry: spravodaji alternatívnych aktivít) a s dobre padnúcou hudbou Enia Morriconeho. Politické drámy,odhaľujúce prehnitosť systému a nahnuté výrazne doľava boli v 70. rokoch v Taliansku in a táto sa z nich nejako extra nevymyká. ()
Mrzivé přesné. Pomalejší rozjezd, největší grády má poslední třetina. ()
Jak už tu někdo napsal tak všichni v tomhle filmu přehrávají jak o život a chovají se afektovaně, ale kupodivu to docela funguje. Hlavní (anti) hrdina je pak výstavní slizoun. Jenom ten úplný konec už mi přišel tak těžce absurdní, že to celý tak trochu shazuje, ale zajímavej a netradiční počin to každopádně je o tom žádná.65% ()
Naprosto strucne a zaroven nejtrefneji to vystihl kolega woody. Afektovane prehravani, uchylne sceny, misty prapodivne dialogy. A tento mix dokaze naprosto pohltit nepustit az do sameho konce. ()
Nadčasová zběsilost. Gian Maria Volonté je šílenec. ()
Geniální hudba "M" se skvělým arogantním nacionalistickým vyšetřovatelem.! Pod prstíky politiků a pod hustou srst policie tam, kde je vše dovoleno i vraždit...!!! ()
ode dneška koukám na italské filmy výhradně se slovenskými titulky. ()
Kafkovská vize moci jako samoúčelného a sebeuspokojujícího opia odtrženého od svého účelu a nakonec už i bez jakéhokoliv logického smyslu. Film vslovuje závěr (věru, domnívám se pravdivý), že dnešní moc taková již opravdu je. Už netrestá excesy, které tento její charakter zrůdně zjevují, ale zcela se s nimi ztotožňuje a přijímá je za svoji vlastní normu. Moudré, hluboké, nádherné. ()
Asi jsem čekal trochu jiný film, ale prostě mi to nějak nesedlo. Jednak moc nemusím kriminálky, kde je pachatel známý od začátku, a jednak se mi moc nelíbil ten "kafkovský" závěr. A vlastně celé mě to moc nebavilo, neoslovilo mě obsazení a kupodivu ani Morriconeho hudba, a celkový dojem navíc zabilo to, že jsem film zhlédl v příšerném anglickém dabingu. Ve své době to asi byl odvážný počin, ale dnes už mi přijde, že to hodně ztratilo na zajímavosti. ()
Reklama