Režie:
Martin Hollý ml.Scénář:
Tibor VichtaKamera:
Stanislav SzomolányiHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Emília Vášáryová, Ivan Mistrík, Milan Kiš, Zdena Grúberová, Viliam Polónyi, Karol Spišák, Igor Čilík, Ľudovít Greššo, Naďa Hejná, Zlatomír Vacek, Hana Kováčiková, Július Vašek, Jozef Šándor (více)Obsahy(1)
Na smrti není nic strašného. Jen to, že o ní předem víme... Rusko, 1905. Policie odhalí připravovaný atentát na ministra a podaří se jí zabránit nejhoršímu. Pětice neúspěšných atentátníků si tak před soudem vyslechne rozsudek smrti: mladý důstojník Sergej Golovin, půvabná dívka s přezdívkou Musia, cynický šlechtic s krycím jménem Verner, bázlivý intelektuál z vážené rodiny Vasilij Kaširin a majitelka konspiračního bytu Táňa Kovalčuková. Všichni po vynesení rozsudku putují do nevlídného vězení, kde je čekají poslední dvě noci před popravou. Každý je izolován ve své cele a setkávají se jen během jídla. Kromě nich čekají na vykonání ortelu ještě dva „obyčejní“ vrazi, primitivní pacholek Ivan Janson, který zabil svého pána, a věčně veselý cikánský zloděj a vrah. Každý z nich prožívá své poslední chvíle navenek stejně: ve vzpomínkách na své blízké a na události před svým zatčením. Každého však trápí úvahy o nadcházejícím konci, o smyslu a ne-naplnění svého života. A ty jsou u každého ze sedmi odsouzenců jiné… (Česká televize)
(více)Recenze (70)
Znamenitý příklad toho, jak se v Československu uměly točit filmy. A přitom jde "jenom" o televizní film! Kromě toho je s podivem, že dílo Leonida Andrejeva posloužilo jako předloha filmařům jen zřídka. Přitom tento autor napsal vesměs samé literární skvosty. ()
Emočně hodně silné, hlavně díky hereckým výkonům a Liškově hudbě. ()
Předloha L. N. Andrejev, scénář Tibor Vichta. Velká cena Grand Prix a Cena kritiky - MTF Monte Carlo 1969. Cena za nejlepší drama roku - Festival světové televize Hollywood 1970. ()
Čo sa týka televíznej tvorby, podľa mňa vrchol všetkých čias. Excelentne zahrané. ()
Slovákům se podařil skvělý přepis Andrejevovy novely o sedmi lidech odsouzených k smrti oběšením, kteří v celách smrti čekají na popravu. Každý přijímá přicházející smrt jinak. Je tu onen zbabělý a ustrašený vrah, vedle toho dreuhý vrah - Cikán, který skoro až do osledních chvil žertuje a vysmívá se svým katům, je tu oněch pět atentátníků, z nichž obě ženy (překrásná Milka Vášáryová a Zdena Grúberová) přijímají své poslední chvíle s klidem, je tu smrti se bojící Ivan Mistrík (jak smutně a zbytečně tento nadějný velikán slovenského herectví zahynul) i důstojník, jehož otec přijímá synovo odsouzení hrdě, ale matka se nakonec v synově náručí při loučení hroutí... Velmi silný zážitek, kdy se i divák cítí, jako by popravovali jeho samého... ()
Sugestivní drama, které svým zpracováním v mnohém překvapí a nabídne pocity před smrtí v různých podání. Dějová linka je v podstatě jednoduchá, ale velmi hutně obohacena vzpomínkami a retro spektrálními vjemy. Výborná hodinová ukázka toho, jak lze kvalitně zpracovat literární předlohu za účasti skromného počtu postav. Chtě nechtě, film ambiciozně reflektuje věčný souboj svrchovanosti s plebejskými představiteli lidu, kteří zastávají odlišné názorové spektrum, ale na meritu kriminálních činů to samozřejmě nic nemění. ()
Nemám opravdu slov. Tohle sráží na kolena i skoro po padesáti letech vzniku. ()
Nechytilo ma to. Film je ponurý, čiernobiely ako život a smrť, herci s bokombradami štýlovo pasujú do príbehu. I samotní herci sú fajn, fyzicky hodne verne sa hodia na stvárnenie ruských intelekuálov. Nuž, len príbeh je akýsi nijaký, miestami chaotické flashbacky mu nepomáhajú. A "Gospodin pomiluj" mi ešte teraz zneje v ušiach, jednoliaty hudobný motív je až priveľmi otravný. ()
Dokoukáno do 20. minuty. Nejdřív béká ministr, že ho zabijou, protože o tom ví dopředu. Divadlo pro veřejnost - jako každý atentát. Pak békají odsouzení, je jich asi pět - celkem dost na jednoho papaláše + dva zasloužilí odsouzení, jejichž poprava se má svézt s atentátníky. Cikán filozofuje o zeměkouli. Na to, že mají být druhý den popraveni, jsou všichni v pohodě. Raňajkují - chutná jim. Pomlaskávají si, až se jim dělají boule za ušima. Další dělá v cele dřepy. To jsou panečku odsouzenci na smrt - celkem veselá kopa. Nikomu jsem nevěřil, že má být druhý den popraven. Nejmíň Vášariové s perfektním makeupem, která právě vyšla od kadeřníka. Když začne do rytmu békat, tak už jsem to nevydržel a ukončil tento nepovedený film - umění pro umění. Trapná politika - tehdy jako dneska. Tuto habaďůru nemohl už zachránit ani Liška se svými áriemi. ()
"So smrťou sa neslobodno zahrávať!" ()
Skvelá hodinová snímka. Má svoje psychologické rozmery. Najprv sa s nami pohrá v depresívnych interiéroch aby sa presunula na ešte depresívnejšie exteriéry. Dobovosť - koniec šesťdesiatych krokov- sa na filme odzrkadlil aj v dobrom, ale aj v zlom. Asi aj preto hodnotenie, ktoré vám zaručí skvelý zážitok aj po opakovaných zhliadnutiach. ()
Žádný film podobný těm dnešním, žádné výbuchy, střílení, krev a přitom tak děsivý a vemlouvavý až diváka mrazí. Dost mi způsobem natočení a prostředím připomíná Kladivo na čarodějnice. Myšlení je zrádná věc a ještě k tomu, když víte, že zemřete. I přesto,že jsem celou dobu seděla s otevřenou pusou a budu ten film určitě nějakou dobu rozdýchávat, něco mi v něm chybělo, něco nepopsatelného. Pokud na to přijdu určitě to tu dopíšu. Proto musím strhnout jednu hvězdu. Ale každopádně tento film si zaslouží uznání. ()
Po všech stránkách vynikající televizní film - zajímavý námět, dokonalé zpracování, od režie přes kameru až po většinu hereckých výkonů. Zvlášť je nutné podtrhnout kongeniální hudbu Zdeňka Lišky. Opravdu silný umělecký zážitek. Škoda, že si česká či slovenská filmová tvorba nedokázaly udržet takovouto špičkovou úroveň - dnes si o podobně pozoruhodných dílech můžeme nechat tak akorát zdát. ()
Povídku jsem kdysi dávno četl a hodně se mi líbila. Zpracování řekněme slušné, hlavně díky (jak jinak) kongeniální hudbě Zdeňka Lišky. ()
Ďalší z trezorových skvostov s nádhernou hudbou od Lišku... ()
Mystika smrti a oprátky, smíření se smrtí podbarvené geniální Liškovou pravoslavnou hudbou. Asi nejlepší film Hollého ()
Ponuré, leč kvalitně pojaté psychologicky a dramaticky, jen ten konec jsem čekal výstižnější. Hodnocení: 80 % ()
Herecké zoskupenie par excellence, len čo je pravda. ()
Už po sedmnácti minutách jsem ztratil zájem, ale z povinnosti jsem se díval až do konce. A konstatuji, že to byl děs a utrpení. A je mi úplně jedno, jak to celé veledílo hodnotí někdo druhý. Možná je to umělecké zpracování psychologie, ale mne to celé spíše iritovalo. To podání je prostě příšerné. Nemluvě o hudbě. Jinak bývá pan Liška skvělý, ale zde mi oblíbenou skladbu "Hospodine, pomiluj ny!" akorát zhnusil. Neustálým opakováním jednoho motivu to skutečně zvoral. A o popravě je hanba psát. Technický nesmysl s lany přímo bije do očí i laikovi. A poznámka pod čarou. Někde je psáno o Musie a jejím záběru v rakvi. Asi jsem viděl jinou kopii, protože paní Vašáryovou jsem v žádné rakvi neviděl. ()
Martin Hollý dělal dobré filmy s důrazem na atmosféru a vytvoření tísnivé nálady s ohledem na téma. Tady se to opět povedlo. A tématem je tentokrát smrt a jeho blížící se vidina. Nevím, zda právě fakt, že víme kdy přijde znesnadňuje její přijetí nebo je to právě naopak. Možná to má každý jinak. Hlavní hrdinové se s tím ale každý vypořádává jinak. Jeden to přijímá důstojně, jiný panikaří, další se brání, propadají hysterii apod. Ne každý je navíc ochoten přiznat svou vinu jako důsledek hrozící smrti. O to hůře se pak s blížícím se skonem vyrovnává. Film umožní nahlédnout do mysli právě takových lidí a poodhaluje nám, jak jsou schopni tento fakt přijmout. Mě osobně vytanulo na mysli toto téma též. Přemýšlet nad tím je skoro nemožné. ()
Reklama