Režie:
Nicolas RoegScénář:
Yale UdoffKamera:
Anthony B. RichmondHudba:
Richard HartleyHrají:
Art Garfunkel, Theresa Russell, Harvey Keitel, Denholm Elliott, Daniel Massey, Dana Gillespie, Eugene Lipinski, William Hootkins, Carolyn Seymour (více)Obsahy(1)
Pozdě v noci přiváží sanitka do nemocnice mladou ženu, jež se pokusila o sebevraždu předávkováním léky. V úlomcích scén se s nekompromisní otevřeností pomalu vynořuje příběh jednoho zvláštního milostného vztahu, který je kousavou analýzou mužských obsesí a (erotických) vztahů mezi muži a ženami. (MFF Karlovy Vary)
Videa (1)
Recenze (11)
Jak na závěr řekl obstarožní manžel hlavní ženské hrdinky Mileny: Abys mohl být s tak složitou ženou, musíš ji milovat víc, než vlastní důstojnost. Aneb chcete-li žít se vzrušující, ale nezralou a sobeckou mrchou, podívejte se, jaké to může být. Negativní manuál pro partnery nestandardních partnerek:-) ()
Nicolas Roeg obsadil do hlavní role po Jaggerovi (Performance) a Bowiem (Man Who Fell On Earth) třetího zpěváka - Art Garfunkela. Hraje psychoanalytika chyceného v hraničním bouřlivém vztahu s femme fatale Milenou Vognik (v jednom záběru je její jméno napsáno v původním znění jako Vodníková). Ten končí jejím pokusem o sebevraždu, který vyšetřuje Harvey Keitel alias komisař Netušil. Rozehrává se tu určitá nejistota ohledně rolí a jejich multiplicita, psychoanalytik je zároveň agentem, který donáší na vlastní milenku. Milenka jezdí tam a zpět mezi Bratislavou (manželem) a Vídní (milencem), chameleonsky několikrát během filmu změní vzhled. Navíc se kolem ní motá někdo, kdo možná je, a možná není, její bratr. Detektiv pak pro změnu chvílemi působí spíš jako imaginární psychoanalytikův Fight Club dvojník. To vše v krásných zakouřených bohémských interiérech starých secesních bytů s vysokými stropy, s důrazem na rudou barvu a nelineární vyprávění. Vše má totiž mít začátek, střed a konec, ne však nutně v tomhle pořadí. Podprahový příběh o posedlosti, žárlivosti a ovládání, blízkosti a vzdálenosti, žáru a chladu. Nezapomenutelná je scéna, při kterém se kolem nich začne rozpíjet okolní svět a kdy se jejich rozhovor i okolní ruchy vynořují a zase ztrácí v klavírním doprovodu. ()
Co to mělo společného s thrillerem? To jsem si říkal většinu filmu, protože Bad Timing je nezávislé vztahové drama. Ona je volnomyšlenkářka se spoustou přátel, on psychoanalytik co se chce usadit, což nemůže klapat. Zvlášť když ona je taky depresivní alkoholička a do větru a on egomaniak toužící ovládat a být jediným v jejím životě. A zatímco ona bojuje život po pokusu o sebevraždu, neodbytný polda vyslýchá jeho, aby zjistil co se stalo. Pomalé, většinu času nudné a přesto svým způsobem zajímavé. Perverzní, reálná erotika, vzrušující Russellová, výborný Keitel, ucházející Garfunkel. A vcelku nečekané thrilerové vyústění (co se dělo mezi spolykáním prášků a odvozem do nemocnice). Nečekal jsem to od Roega, ale slušný film na lepší 3*. ()
Klasický a přece jiný Roeg. Opět se objevuje až obsedantní fixace na červenou barvu, ve filmu takřka nenajdeme záběr, kde by alespoň v nepatrném množství nebyla. Roeg si tradičně dává velmi záležet na mizanscéně a tentokráte ji propracoval k dokonalosti. Tu rozbíjí jednotu tvarů (mezi trojúhelníky umístí jeden kulový útvar), tu jednotu barev, když do laxní šedi zasadí výraznou rudou. Znovu skvostně využívá paralelismus, přepíná mezi tady a teď, mezi on a ona, většinovou spojnicí je iluze metronomu. Roeg předkládá příběh dvou komplikovaných osobností, kdyby se více věnoval vyšetřujícímu policistovi, mohly to být rovnou příběhy tři. Bad Timing vede diváka spletitou cestou, hází mu pod nohy vějičky falešných či neúplných informací a nechává díky tomu v něm příběh zrát. Milena je impulsivní, požitkářská a především nedospělá. Alex chce vlastnit dobyté území, chce být úplným a výhradním pánem. V Alexovi dřímá zloba, touha podmanit si, což se projevuje i potřebou odhalit z Mileniny minulosti i to, co o ní neví ona sama. Uvědomíme-li si rok, v němž Bad Timing vzniknul, můžeme, ba dokonce musíme, přejít drobné chyby, jichž se Roeg dopouští ve vztahu k Československu. Ať již je to podivné jméno Milenina manžela, které by v psané podobě zapadlo spíše na Balkán, ale vyslovuje se Vodnik, nebo podivuhodný způsob studia Vodnika, jenž nápadně připomíná angloamerický formát, mimo jiné na Univerzitě Praha. Na druhou stranu však musíme ocenit reálně znějící češtinu na konzulátu a nelze si nepovšimnout zabalené oplatky s českým nápisem. Zajímalo by mě, zda Roeg tušil, jakého vtípku se dopustil ten, kdo pro něj připravoval seznam na celnici. To, co určitě nejen tušil, ale přímo záměrně připravil, byla tajuplná pavučina kolem Mileny, do níž tak krásně zapadá i nejvýraznější odbočka, v níž si pohráváme s myšlenkou, že Milena je špion. ()
je hlavna dvojica predobrazom klimtovych diel?, v mnozstve symbolov viedenskeho prostredia (psychoanalyza, spravodajska hra, ci sexualita), sa odohrava v prestrihu eroticky krminalny pribeh. Garfunkel svojou hereckou pozou neskutocne plochy, az ma vytacalo. Kratsia stopaz by tiez nebola naskodu, plusove bodiky davam za lokaciu, vieden ma svoje caro, navyse bratislava ako hranica, medzi vychodom a zapadom sa mihne v zaberoch niekolkokrat. A scena z CSSR konzulatu velmi podarena. Silne 3* ()
Galerie (53)
Photo © World Northal
![Bad Timing - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/446/161446125_0713a6.jpg)
Zajímavosti (3)
- Původně byla do role Mileny zasazena herečka Sissy Spacek. (ČSFD)
- Theresa Russell a Nicolas Roeg se do sebe během natáčení zamilovali. Později se vzali, měli spolu dvě děti a poté se rozvedli. (ČSFD)
Reklama