Režie:
Omar NaimScénář:
Omar NaimKamera:
Tak FujimotoHudba:
Brian TylerHrají:
Robin Williams, Mira Sorvino, James Caviezel, Mimi Kuzyk, Stephanie Romanov, Genevieve Buechner, Brendan Fletcher, Joely Collins, Blu Mankuma (více)Obsahy(1)
Příběh se odehrává v době, ve které je možné celý život nahrávat pomocí speciálního očního implantátu. Po smrti se tyto údaje sestříhají a vzniká tak záznam o životě každého člověka. Alan Hakman pracuje právě jako takový "střihač životů", práce ho nesmírně baví a ve svém oboru je opravdový odborník, neboť dokáže i z toho největšího zločince pomocí správného sestřihu udělat nejčistšího světce. Všechno jde hladce, dokud Alan ve své další zakázce neobjeví člověka z vlastních chmurných vzpomínek, který měl být dávno mrtvý... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (144)
Film s množstvím výborných nápadů, opravdu skvělým výkonem Robina Williamse a povedenou hudbou Briana Tylera. Kazí ho jen drobné skvrnky, ovšem není jich právě málo (například že nikdo neprověřuje střihače, jestli (ne)mají implantát), a proto jsou čtyři hvězdičky tak akorát. Za ten nesmírně emotivní pohled do vlastní minulosti bych méně ani dát nemohl. ()
Zaujímavý (a zárovaň nereálny) film kvalitne natočený a poctivo zahraný. Porovnanie ako si minulosť pamätá človek a ako to bolo skutočne bol dobrý nápad, no na 5* tomu chýbal odvážnejší (a ešte nereálnejší) dej. ()
Podle mě docela reálná věc budoucnosti, místo dlouhých proslovů při pohřbu se podíváme na film dotyčného a vlastně tak zjistíme mnohem více než z kolikrát nevhodného proslovu. ()
Nastala doba, v ktorej si môžete celý váš život pomocou špeciálneho očného implantátu zaznamenať. Nahrávanie sa deje neustále z pohľadu vašich očí. Po smrti človeka je možné tieto údaje extrahovať a na špeciálnom zariadení prehrať. Keďže život je (niekedy až) príliž dlhý, záznam je treba zostrihať. Alan Hakman je práve taký "strihač životov", práca ho vskutku baví a je v nej ozaj výborný. Dokonca dokáže i z toho najväčšieho špinavca správnym "životným zostrihom" spraviť najčistšieho svätca. Počas jednej zákazky však v zázname objaví človeka z vlastných utrápených spomienok, ktorý mal byť dávno mŕtvy... Robina Williamsa mám vskutku rád a práve kvôli nemu som sa na tento film veľmi tešil. Jeho herectvo sa v posledných rokov výrazne zlepšuje a "zťemňuje". Po výbornom filme Expres Foto sa nám opäť predstaví v takmer rovnakej hereckej úlohe tichého, odovzdaného, tajomného a trochu desivého chlapíka s vlastným tajomstvom. Zatiaľ čo filmu trošku ubližuje len mierne nadpriemerná réžia, a scenár, ktorý by zaslúžil výraznejšiu dejovú líniu, naopak ho vyzdvihuje výborná kamera Tak Fujimota a nááádherne tajomná hudba Briana Tylera. Vďaka týmto elementom budete tento atmosferický film s napätím sledovať až do konca a to s príjemným mrazením vzadu na chrbte... ()
skvělý námět a hodně příjemné překvapení, ačkoliv konec mě na druhou stranu trochu zklamal... nicméně nenechte se odradit zdejší častou kritikou nevyužitého potenciálu, dmsn se vytěžil na pěkných 70%. [1. PFF Čakovická Be(´)čka] ()
Vynikající Robin Williams v zajímavém sci-fi, které má velký potenciál a Omar Naim jej malinko zabíjí. ()
"O mrtvých jen dobře, znásilněný bobře, až ten syčák umře, střihač klady vydře." Njn. Nejen na dětech, ale i na těch mravoučných scifárnách člověk vidí, jak ten čas letí. Střihač Alan Hakman, v kůži Robina Williamse, potřeboval strojovnu, nazvanou z divákovi (a obávám se, že i scenáristovi) neznámých důvodů Gilotina, o velikosti osmi pultů kosmického střediska Houston, na to, co si dneska v klídku střihne kdejakej blbej influencer na chytrém mobilu. I ten motiv s čipy už vyčpěl, dnes přece máme čipy už dávno všichni (říkají milovníci konspirací :-)). S etikou už taky dnes nejsme na štíru, ale hluboko pod ním. Zkrátka, pokrok se nedá zastavit. Jen tři vteřiny života do retro nekrologu stříhám. ()
Final Cut je takový nenápadný filmeček, také je celkem jednoduchý, přímočarý, předvídatelný. Alespoň tedy pro mne zprvu byl. Někdo může považovat tato konstatování jako negativa, ale já je protentokrát za ně nepovažuji, neboť za oním vším se skrývá znepokojivé poselství, které je umocnováno těmito aspekty. Poselství o naprosté ztrátě intimity, o nechtěném sebeobnažování se, o zlu, o odpuštění, o tom jak si naše imaginace dokáže přibarvit (doslova) některé životní okamžiky, aniž bychom to tušili, o subjektivním prožívání, o sebeklamu .... Takže se vlastně dá říci, že Final Cut není vůbec "jednoduchý", nýbrž propracovaně navrstvený a zhuštěný eleborát zajímavého děje a myšlenek. Problém nastává ve chvíli, kdy si člověk uvědomí, že tohle všechno jaksi rychle vyšumělo bez nevelkého emocionálního vkladu. Protože Final Cut je až přespříliš odtažitý, lehce a rychle plynoucí, takže diváku nedá šanci se s ním ztotožnit natolik, aby něco zásadního pocítil, ono je to dosti akademické (stejně jako můj komentář). Možná to byl záměr, v mém případě to však snížilo hodnocení ze **** na *** 1/2 a to se mi stává opravdu málokdy. ()
Spíš za 70%, ale Final Cut si objektivně zaslouží mírné nadhodnocení za velice zajímavý (a neakční) sci-fi příběh. Neodehrává se v uchvacujících kulisách, nejsou zde žádné fascinující triky, ale film obsahuje narozdíl od mnohých akčních sci-fáren nějakou myšlenku. Robin Williams se mi ve vážné roli velice líbil. Akorát mohl jít film ještě více do hloubky. Potom bych byl ještě spokojenější. ()
To je tak,keď chce niekto natočiť inteligentné sci-fi s nejakou tou hlbšou myšlienkou, a nemá na to scenár, ani peniaze. Potenciál zabitý, film zmätený. Nuda. ()
Mohl by to být film takového kultovního kalibru jako například Minority Report. Výborný a dobře rozehraný námět na to rozhodně má, bohužel však zůstává naplněný jen částečně a je to docela škoda. Svět organických implantátů, které zaznamenávají veškeré životní dění svého majitele, nabízí nadčasovou a dnes ještě o to víc relevantní tématiku umělé inteligence a pokročilých technologií, které s sebou nesou jak hrozbu narušení soukromí či zneužití, tak hrozbu manipulace s realitou a obrazem člověka. Film na tuto problematiku opakovaně poukazuje, ať už skrze „věrné“ služebníky této technologie (pověřené osoby „střihačů“, kterým je po smrti člověka svěřen celý jeho životní záznam k vytvoření památkového „sestřihu“), nebo skrze odpůrce technologie, kteří si nechávají záměrně „rušit“ nahrávání svých implantátů či dokonce plánují svrhnout společnost, jež implantáty vyvinula. Ve středu dění stojí hlavní postava renomovaného střihače Alana Hakmana (Robin Williams), který je pověstný svým diskrétním a profesionálním přístupem. Za jeho zásadovostí a pevným dodržováním etického kodexu střihačů se však skrývá temná minulost, která dělá tuto postavu komplexní, zajímavou a jaksi melancholickým způsobem fascinující (do značné míry mu to nepochybně vtiskl sám Williams). Velmi důležitou úlohu hraje v tomto příběhu motiv hříchu. Je to právě vlastní pocit viny a hříchu, které dovolují hlavní postavě vykonávat tuto profesi – jako by sám sebe vykupoval skrze odpuštění hříchů druhým, do jejichž života má náhled. Pak je tady další rozporuplná postava Fletchera. Ten sice koná pro vyšší dobro, ale se zjevným přesvědčení, že účel světí prostředky, se taktéž dopouští hříchu (zde zajímavá symbolika přívěsku, který představuje převzetí hříchu). Na filmu je tedy mnoho, co se dá docenit. Mimo jiné se mu také daří předat myšlenku, že vzpomínky člověka můžou být překroucené vlastním vnímáním a emocemi, tedy že každý člověk vnímá realitu subjektivně a nemusí se to nutně shodovat s tím, jak to skutečně bylo. Přes ty všechny hodnotné a nápadité myšlenky, které film obsahuje, se však nedaří je dotáhnout k uspokojivému závěru. Na konci je pocitově příliš mnoho otevřených, nedořešených linek. Nejen že například osobní rovina rodiny, pro kterou Alan dělá zakázku (matka s dcerou, které přišly o manžela/otce) vyšumí vágně do ztracena, ale dokonce ani linka týkající se odpůrců této technologie a svržení oné společnosti zodpovědné za implantáty, nakonec nikam nevede. Film má pocitově mnohem větší potenciál, než jak byl završen. A předpokládám, že tento potenciál ve scénáři možná viděl i sám Robin Williams, když se rozhodl ujmout se hlavní role. Je tedy velká škoda, že na scénáři nespolupracoval někdo zkušenější, kdo by dokázal tento „diamant“ vybrousit do podoby, jakou by si zasloužil. Bohužel, samotný Omar Naim toho nedosáhl (a asi ani není divu – zjevně jde o jeho scénáristickou prvotinu). Osobně však velmi kladně hodnotím samotný námět, všechny ty dobře vyvedené prvky, která jsem popsala výše, a samozřejmě herecký výkon Robina Williamse. Z toho důvodu se nakonec přece jen přikláním k slabším čtyřem hvězdám. ~(3,6★)~ () (méně) (více)
nehľadiac na to, že nápad je veľmi potentný, originálny a "skýtajúci" veľmi veľa možností na spracovanie (filozofovanie, atmosférické napätie, akčné sci-fi či kriminálnu drámu . . .) a Robin Williams je vo vážnych rolách (ExpresFoto, Final Cut, Insomnia . . .) celkom príjemný a znesiteľnejší než vo Flubberoch, film nevyužil svoj potenciál a je nesmierne nudný - nemá v podstate väčšiu zápletku, nemá nejaký extra dej, šikovný nápad nerozvíja a nepracuje s ním uspokojivo, nemá šťavu, vtip, akciu, napätie, prekvapivé momenty, je to také "libové" - nemastné, neslané, nijaké . . . To už si radšej pozriem Total Recall alebo Minority Report; Tu to nejako nevyšlo - film sa snažil na rozdiel od strhujúceho sci-fi, plného akcie, efektov a pod. vykročiť skôr na pokojnejšiu cestu, chápem, aký bol zámer, lenže znepokojivá atmosféra, a dokonca ani nejaká hlbšia filozofia, ktorá by tomu pomohla, sa nekonala, ostalo to len pri neurčito definovanom charaktere Williamsa a vôbec nedefinovanom charaktere Caviezela s nalepenou bradou (alebo tak aspoň vyzerala); Veeeeľká škoda! ()
Tématem zajímavý ale poněkud pomalý thriller s prvky sci-fi. Robin Williams je v další ze svých vážných rolí opět vynikající a jeho civilní výkon je hlavní plus tohoto snímku. ()
Hlavní atributy filmu: zajímavý námět, naprostá nešablonovitost děje, nečekaný konec. Dále k tomu připojme slušnou režii, hudbu a dobré herce, i když kromě Robina Williamse jsou ostatní pouze do počtu. Nakonec jsem se rozhodl pro slabších 5 hvězd, neboť film obsahuje opravdu mnoho netypických prvků a to musím ocenit. Tak já jdu něco nastříhat...aby si člověk řekl, že jeho život nebyl zbytečný:o)). ()
Zajímavá myšlenka, ale neskutečně pitomé obrazové pojetí, které mne odrazuje se na to podívat někdy znovu, navíc Robin Williams se sem zoufale nehodí. ()
"Lidské, příliš lidské". Středoproudové scífko o celoživotním zaznamenávání lidských vzpomínek do osobního implantátu. Namísto prvku "sci-" se ale film zabývá hlavně etikou, morálkou, svědomím a podobnou otravnou člověčinou. K tomu hodně naivní až přihlouplá zápletka (implantáty a střihači vzpomínek), takže děj mě většinou nudil. Jeho tématicky nejbližší (a přitom vzdálený) příbuzný který mě napadá, Strange Days (1995), byl mnohem víc "sci-", záživnější, akčnější i výpravnější. Jediné světlé okamžiky filmu byly krásné a smutné oči Miry Sorvino. A jediná podnětná myšlenka, kterou mi film přinesl je ta, že naše soukromé vzpomínky mohou být často upraveny naším (pod)vědomím, takže jsou odlišné od objektivní reality. ()
Typická ukážka filmu, keď zo zaujímavého nápadu nedokázali vytvoriť dobrý príbeh. Celý čas čakáte, či sa z toho niečo zaujímavé nevyvinie a až do konca nič poriadne nepríde. A ani herci to nezachránia. Vyzerá to, že boli tiež riadne zmätení a hrali len na pól plynu. Celkovo priemer, ktorý neurazí, ale ani ničím nenadchne. 5/10. ()
Zaujímavý námet, ktorý však absolútne vzdal snahu vytvoriť niečo nové, originálne. ()
Robin Williams je bůch. Nevím proč, ale když mu dá někdo přes držku nebo ho někdo seřve tak s ním soucítím. ()
Perfektní námět na film, to se musí uznat. Rozhodně se nad Final Cut musí každý alespoň na chvilku zamyslet. Třeba, kdybych já měl/a v sobě takový implantát, bál/a bych se toho, že někdo po mé smrti uvidí všechno, co jsem kdy kde prováděl/a, nebo se nemám opravdu za co stydět a jsem hrdý/á na svůj život, tak, jak jej prožívám? A vůbec vědomí té malé nezjistitelné věci, kterou nosí klient EYE company v hlavě, musí být paralyzující. Stále uvažovat nad důsledky svých činů, a v tomto případě ne kvůli sobě, ale kvůli někomu jinému? Jak omezující a nalinkovaný by musel takový život být. Ale stejně by si spousta lidí řeklo, že život mají jen jeden, tak co by se strachovali toho jak je někdo uvidí až budou po smrti, stejně už by to mělo být každému jedno. Každý by si měl žít svůj život po svém a s co největším nasazením. Život je přece tak krásný. Nevíte, co vás potká, co bude druhý den, nikdy se vlastně úplně neznáte a sami sebe můžete kolikrát ještě hodně překvapit, a to samé platí o vašem okolí. Báječný film k zamyšlení o životě, vzpomínkách a vlivu událostí v minulosti na současný život a také třeba o tom, jak zajímavá by musela být práce "střihače" prožitých lidských životů. ()
Reklama