Režie:
Daria KashcheevaScénář:
Daria KashcheevaKamera:
Tomáš FrkalHudba:
Lucas VerremanVOD (1)
Obsahy(1)
Elektřin komplex v elektrizujícím filmu. Dušezpytný námět o předčasném dospívání se potkává s explozivní imaginací, pomocí níž se režisérka noří do hrdinčiných traumatických vzpomínek ve všech odstínech monoklů. Setrvale hravý a místy hrozivý film nejen o tom, jak najít vztah ke svému vlastnímu tělu. (MFF Karlovy Vary)
Recenze (51)
Námetovo a tematicky skvelé, aj ten kontext a posolstvo. Ale vizuálne vyjadrenie tejto myšlienky sa mne osobne absolútne nepozdávalo. Vidím, že väčšina ľudí je nadšená, a rád by som toto nadšenie zdieľal, ale akosi to nezapasovalo do môjho vkusu. Škoda, lebo táto téma si rozhodne zaslúži pozornosť. Snáď na daný námet niekto natočí niečo lepšie, ideálne hraný film s klasickými hercami. ()
Nádherná animace, těžká myšlenka a nepříjemný konec. Film dokáže za krátkou dobu naznačit velmi složité lidské vztahy. ()
Úžasný krátky, výstižný a miestami šokujúci film. Dokonalé spojenie hraných a animovaných scén. To čo nám Kashcheeva chcela povedať, sa jej podarilo. Tak ako sa Electre zapísali do mysle jej desiate narodeniny, sa mne zapíše toto dielko. 5 víťazstiev na festivaloch v Čechách, ale aj v Toronte a Ottawe, hovorí za všetko. ()
Ojojoj. Tady toho tvůrci chtěli v půlhodině sdělit tolik, až se jim to rozpadlo pod rukama. Samozřejmě se dá namítnout, že byl záměr, aby se to všechno jen tak nějak v náznaku prolínalo - sny, vzpomínky, představy... já v tom vidím ale jen jeden velký, ambiciózní zmatek. Trochu mi to připomnělo film Valerie a týden divů - další z těch chválených, ale i neuchopitelných filmů, u kterých si jejich obdivovatelé spíš přejí, aby všechny ty metafory, vrstvy a aluze dávaly dohromady smysl (než že by to tak opravdu bylo). ..... Všechnu tuhle kritiku nicméně píšu dost nerad, protože Electra má nesporné řemeslné kvality a už jen díky nim si zaslouží pozornost. Doufám, že příště Daria zkusí být trochu přístupnější... ()
Působivé, skvěle natočené a zahrané. Tolik nápadů a výborně natočených scén. Velká paráda. Daria Kashcheeva má obrovský talent a já se těším na další její projekt. ()
Naprosto strhující snímek. Je neuvěřitelné, jak dokáže někdo nacpat tak silné a komplexní téma do necelé půlhodiny. Navíc je to zabaleno do fantastického audiovizuálu, kde je každý záběr vymazlený do naprostého detailu. Film o dospívání, jeho složitostech a jak se může každé trauma do nás vepsat na celý život. Jsem nadšený i lehce znepokojený a pustil jsem si to 2x po sobě. I když to není film, který by byl přímo pro mě, naprosto mě dostal. 90% ()
Značný vliv švankmajerovsky surreálné animace a motivů (ruce neznámého se dotýkají, záběry "z venku", kdy jdete s kamerou v detailu, pořád blízko postavě a vše se tak nějak míjí v pozadí, v dynamické mizanscéně, nesledujete ani tolik příběh a okolí, ale jste hodně ve vnitřním kruhu, spolu s hrdinou/hrdinkou) a je to už chvíli, co jsem podobnou animaci viděl... hodně z toho ale cáká touha se předvést, stejně jako Kotlár, "ve stylu", nebo alespoň upoutat pozornost tím, že je vše, spíše než originální a obsahové, afektované. Film se snaží vizuálně opíjet, hraje to surreálno, aby vám pak vše v závěru vykecal na talíř, namísto toho, aby vyšperkoval a nechal diváka přemýšlet ve tmě. To je podle mě chyba. Je to jako kdyby Daria dala dohromady zepár solidních nápadů, jak to bude vypadat, ale jádro jede jaksi samo proti sobě a tak má z nejistoty potřebu se všem vysvětlit a ospravedlňovat. Ostatně, je to taková psychosa, trauma, dítě x žena, dítě, co zápasí s vystavením sexualitě, lesbická zpověď - kdo přesně ví a komu na tom sejde? Třeba je ta protichůdnost a rozpolcenost záměr. Mě to ale spíš přišlo mírně nedotažené na úkor toho, že to chce ukázat tu svoji divokost. Daria Kashcheeva udělala solidní záležitost, u které trvalo, než byla někde k sehnání. Ale po všech těch ohlasech nemůžu příliš říct, že je co kritizovat, protože fakt není co a na tuzemské poměry něco podobného jen tak neuvidíte. 8/10 ()
Vlastně jsem moc nepochopil o čem to přesně bylo, ale kouká se na to parádně. 7.5/10 ()
Popravdě na mě některé výjevy byly až moc matoucí, přesto se jedná o vynikající a silné audiovizuální dílo. Hodně se mi líbí i dovysvětlující epilog, jenž proti fantasmagorickým výjevům a náznakům, najednou působí civilně a lidsky. Vynikající práce ()
[3,5*] "It was my 10th. birthday..." Electra, žena s očividnou traumou z detstva, spomína na svoje neľahké dospievanie (dysfunkčná rodina). Jej spomienky sa pritom miešajú so snovými fantáziami a snímka tak dostáva až surrealistický nádych. Je to dielo so znepokojivým nábojom, plné inotajov (trefné narážky na rôzne nezmyselné sociálne stereotypy), ktoré je nepochybne vizuálne pôsobivé, akurát z obsahovej stránky ma až tak silno neoslovilo. ()
Daria získala na tento film více peněz, než na své předchozí projekty a na technické stránce je to vidět, zase posouvá možnosti animace o kus dál. Podle mě ale více peněz bylo na škodu. Některé pasáže měli pořád tu sílu jako snímek Dcera, ale celek byl moc přeplácaný. Zdá se, že tam chtěla dát všechno, co dokáže, protože na to konečně měla dost prostředků a mohla si to dovolit. Bohužel výsledek vyznívá už moc povrchně na efekt. Nejsem ani obdivovatel křiklavě barevné popartové estetiky, to je ale jen má osobní preference a rozumím, když se to naopak někomu líbí. Může se zdát, že moc kritizuji, ale Electra je stále výborný film. Přesto mám raději snímky Dcera a Oáza, jsou pokornější. ()
Něco tak vizuálně nápaditého se jen tak nevidí. Režisérka filmu dala vědět, že na filmu pracovala od roku 2019 a nutno uznat, že ty 4 roky práce jdou na těch 20 minutách fakt vidět. Je to velmi koncentrované. Snad jen samotný rok vymýšlela nápady spojené s animací a až později, když se dozvěděla o elektřiny komplexu, tomu dala tematické sevření. Tvůrčí zájem byl tedy zaměřen takto a na výsledku to jde trochu znát. Nemám pocit, že by to o komplexu dost dobře vypovědělo a nepřišlo mi to tak dobře zabaleno jako jiný film (Přes střepy), který jsem viděl v rámci FAMU Four, ale možná to lépe sepne až to uvidím znovu, což rozhodně plánuji a rozhodně to byl z oné čtveřice kraťasů ten vizuálně nejsilnější - V tomto směru je to vlastně tak působivé (takovej gasparo-noéovskej švankmajer), že to můžu v klidu stavět na roveň toho nejlepšího, co jsem dosud v kinematografii viděl. Myslím, že Daria Kashcheeva má před sebou skvělou budoucnost. Hodně štěstí! ()
Po zhlédnutí filmu "Dcera" jsem byla naplněna emocemi absolutně spokojeného a opravdově dojatého) diváka. Po snímku "Electra" jsem v pozitivním šoku... to je strhující pro oči, myšlenkou, vnitřním příběhem... pro mne filmový úkaz roku 2023. V té souvislosti jsem hodnotila studentské filmy i jednotlivě i jako celek, protože Electra je za 6! DĚKUJI! Moc si chci přát, aby p. režisérka nebyla jenom létavicí na filmovém nebi. ()
9/10. Mistrovské dílo, kterému se u nás v Česku absolutně nic nevyrovná a po kterém vám vůbec nebude dobře. Daria dobije svět, to vám garantuji!!! ()
Daria Kashcheeva přijela na karlovarský festival se svým filmem jako hrdinka na koni, avšak s největší pokorou, aby zachránila tamnější prezentaci českého filmu a ještě se přitom stihla stát Švankmajerem nové generace. Pro filmaře je jedna věc mít vizi a věřím, že v tuzemsku jí spoustu lidí má, ale to co tvůrce dělá tvůrcem, je schopnost vizi prakticky převézt ve skutečnost, zhmotnit ji v dílo a skrze něj jí zprostředkovat divákovi a režisérka opět předvedla tuto svou schopnost ve vší preciznosti a jistotě, což při uvedení potvrdil i sám kameraman, který se dle svých slov nikdy nedostavil na natáčení, kde by bylo všechno tak fašisticky ťipťop připravené. Snímek jasně se svými výbuchy kreativity a nápadů vyčníval mezi krátkými filmy a jistě zastínil i nejeden celovečerní počin. ()
Další kraťas, kterým zkouší Daria Kashcheeva dobýt svět a paradoxně to nejzajímavější, co v české tvorbě za opravdu hodně dlouhou dobu uvidíte.. Electra není bezchybná, ale ať už tématem, tak především provedením opět nutí zabodávat svět do mapy v místech, kde se nachází naše unikátní vlast. Po vizuální stránce navazuje na to nejlepší od Jana Švankmajera, či třeba Věru Chytilovou, ale jakoby režisérka dokázala snad jako jediná přenést jejich odkaz do dnešní doby. Řada hravých různých animačních a loutkových přístupů, kterými ozvláštňuje jedinečné téma Elektřina komplexu, utváří pod nánosem nepříjemného a uhrančivého zvukového doprovodu skutečně unikátní zážitek. Známá psychologická teorie poháněná traumatizujícím vzpomínáním hlavní aktérky, které nutí diváka k zamyšlení, co vlastně vidí a nutí ho k soustavnému rozboru obrazu samotného. Dílo, jež klade nároky a otázky, které je potřeba zodpovědět a překonat, a až se to podaří, je na čase Electru vidět znovu, aby měl divák prostor se soustředit zase na jiný jí nastíněný motiv. Absolutní vrchol české kinematografie posledních let v punkovém hávu, jaké není snadno hned zpracovat.. Nejednoznačné nedivácké vzepření se tradicím aktuálního tónu české kinematografie, které vystřeluje samotnou tvůrkyni na post jedné z nejsledovanějších osob tuzemské filmové tvorby. ()
10.05.24: Tento film jsem jednou viděla a už nelze odvidět. Skvělé téma, skvělé zpracování, miluju. Nejdřív jsem hodnotila 4 *, ale dozrálo to ve mně na 5 *. [Anifilm 2024] ()
Daria válí. Dcera byla úžasná a Electra potvrzuje její neskutečný talent. ()
Formálně super, obsahově radši bez komentáře. ()
Prolínání barvitých obrazů živé dívky, figurín a plastelíny v šokujících záběrech vzpomínek a představ z dětství v mysli dospělé ženy, jejího vztahu k matce, otci a především k sobě. Vše vrcholí oslavou desátých narozenin, kdy je opustil otec...Působivé, i když ne zcela vyrovnané. ()
Reklama