Režie:
Paco PlazaScénář:
Alberto MariniKamera:
Javier SalmonesHudba:
Mikel SalasHrají:
Julian Sands, John Sharian, Elsa Pataky, Gary Piquer, David Gant, Ivana Baquero, Maru Valdivielso, Macarena Gómez, Tacho González, Ben Temple, Jesús BerenguerObsahy(2)
Příběh natočený podle skutečné události. V polovině 19. století docházelo ve Španělsku k sérii dlouho neobjasněných bestiálních vražd. Desítky obětí byly doslova rozsápány, znetvořeny a byl jim odstraněn podkožní tuk. Nikdo netušil, z jakého důvodu se tak děje. Šířily se pověsti o vlkodlakovi, který je ve dne spořádaným člověkem. V jedné vesnici se náhle objevuje muž jménem Miquel Romasanta. Tento film byl natočen podle skutečných událostí tak, jak byly zaznamenány v soudních spisech té doby. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (49)
Plakát dával na vědomí, že se bude jednat o Bratrstvo vlků ve španělském plášti. To se do určité míry potvrdilo, nicméně za svým francouzským bratříčkem zůstává toto zpracování přeci jen trochu pozadu. Abych to řekl na rovinu, moc se tady kecalo a akce veskrze žádná. A pokud na ní došlo, bylo vše poněkud zmatené. A přitom téma bylo víc než zajímavé a fascinující už tím, že film byl natočen podle skutečného příběhu. Bohužel to nevyšlo jak herecky (nepřesvědčil mě ani Sands), tak scénáristicky či režisérsky. Jako celkem významné plus bych viděl kameru a za tu dávám 30 % SPOILER - Romasanta byl popraven garrotou, což je v rozporu s tím, jak jeho konec film popisuje. ()
Tento horor (?) svojím prístupom k látke ( avšak nie až tak veľkolepým a akčným ,) v mnohom pripomína francúzsku pecku BRATSTVO VLKOV. Romantickou atmosférou 19. storočia a skôr detektívnym, ako strašidelným príbehom. A na počudovanie to u mňa zafungovalo. Snáď málokedy nečakám od vlkodlačieho snímku ( a dupľom od producenta Briana Yuznu ) záplavu gore a brutality. A to je pre tento film, dosť veľká chvála. ()
„Niektorí tvrdia, že som bol človek, ktorý sa občas menil na vlka. Ja si myslím, že som bol skôr vlk, ktorý sa občas menil na človeka.“ V prvej polovici 19. storočia španielskymi dedinami (v zovretí temných lesov, ktoré poverčivým dedinčanom na dobrej nálade nepridali) otriasla séria vrážd (prevažne žien). Telá boli nájdené v horách, roztrhané, dokonca zbavené tuku (napr. z oblasti stehien). Niektorí sa prikláňali k názoru, že vrahom je šialenec. Ďalší, že zabíja svorka vlkov (začalo ich masové vyvražďovanie za odmenu, ale nepomohlo). Niektorí sa prikláňali k názoru o vlkolakovi. Nakoniec bol pred súd postavený dobre vyzerajúci (čo mu v nadväzovaní vzťahov so ženami pomáhalo) obchodný cestujúci Manuel Romasanta. Tvrdil, že sa premieňa proti svojej vôli na vlka a v tej chvíli nevie ovládať svoje krvilačné správanie. Niektorí experti, hoci dav si prial popravu, sa pred súdom zhodli na tom, že môže trpieť tzv. lykantropiou, teda duševnou poruchou, kedy pacient verí, že sa dokáže meniť na vlka. Táto choroba bola rozšírená hlavne v „temných dobách“, kedy ľudia mali sklon veriť „rozprávkam“ a ak navyše lykantropia postihla retardovaného jedinca, ktorý bol navyše napr. znetvorený, nebol dôvod myslieť si, že lykantropia neexistuje. Ak aj vás táto téma fascinuje, asi ste videli mizerné BRATSTVO VLKOV - HON NA BEŠTIU. Pojednávalo o čomsi podobnom (o storočie skôr došlo vo francúzskej lesnej oblasti Gévaudan k desiatkam vrážd, no páchateľ nebol polapený). V prípade HONBY NA VLKOLAKA som znudene čakal vlkolačí krvák. Nevedel som, že niečo také sa kedysi naozaj stalo (ale ťažko sa baviť o „histórii“, sú to už skôr mýty a legendy). Výsledok ma tým pádom spočiatku nadchol. Bohužiaľ to rýchlo prešlo - priveľa zlých postáv s čudným priestorom (myslíte si, že postava X bude ústrednou a zrazu je zabitá alebo na 45 minút zmizne z plátna) či chaotické časové skoky (nevedel som, či scéna Y chronologicky nasleduje po predchádzajúcej alebo sa odohráva o 3 roky skôr). Ak necháme bokom zopár fajn nápadov (premena na vlka), je to rozčarovanie, aj keď snaha bola. ()
Někdy nechápu zdejší žánrové zařazení filmů (když už to musí být...), protože tento film byl spíše temným dramatem než akčním horrorem - na motivy historicky reálného příběhu a soudního procesu, odehrávajících se v Galicii kolem roku 1850. Trošku mě zklamalo to režijní (ne)uchopení tak zajímavého námětu. I občas zbytečně přehrávající herečky a některé ryze filmařské prohřešky (viz. např. v nočních scénách). Možná se zde zbytečně projevila ta touha o "umělecký" film za každou cenu, což někdy mi pije krev více, než vlkodračí huliwůdská klišé... Každopádně však jde o vcelku zajímavý pohled na historickou postavu masového vraha a přeze všechny výtky o určitě víc než jen průměrný film. Škoda promarněné šance natočit na toto silné téma vynikající evropský film. A docela mě i mrzí, že na dvd v české distribuci nevyšel film alespoň ve Španělštině, protože dle http://www.fnac.es/ zvuk existuje i v Katalánštině a dokonce i v galicijském nářečí. Tři a půl hvězdičky - a zaokrouhlím nahoru pro ty krásné zvířecí záběry, bať vlkodlak se nažral a filmařina zůstala celá... ;-) ()
Pokud je film natočen podle skutečných událostí, bývá to zpravidla tak, že si tvůrci vyberou nějakou tu záležitost, k níž skutečně došlo, použijí nějaká reálná jména, a pak se scénárista volně rozepíše, aniž by se nechal omezovat nějakou pravdou. Pokud se navíc jedná o událost, která už pamatuje nějaké to století a odehrála se v katolickém (a tedy pokrokovém a nic než pravdu šířícím) Španělsku, mají tvůrci snímku vyhráno (narazili by snad jen s druhým neposkvrněným početím). Takže tolik ke skutečným událostem a výpovědím očitých svědků, a teď k filmu. Upřímně si myslím, že mohl být mnohem horší, stačilo by ovšem jen o trochu více snahy a zápalu a mohl být i mnohem lepší. Takhle je z něj jen stěží průměrná záležitost, která trpí na časté díry v logice a v níž se objevily celkem zajímavé herecké výkony. 2*+ ()
Galerie (47)
Zajímavosti (7)
- Existovalo více verzí o Romasantově smrti. Podle jedné z nich zemřel na neznámou nemoc těsně po nástupu do vězení. Podle jiné verze ho zastřelil důstojník, který chtěl vidět jeho proměnu v monstrum. (Petulka88)
- Výpověď Manuela Blanca Romasanty u soudu v Allariz - „Poprvé jsem se proměnil na hoře Couso. Potkal jsem dva velké vlky s divokým vzezřením. Náhle jsem spadl na zem, začal jsem pociťovat třas, válel jsem se a třikrát se nekontrolovatelně otočil a během několika málo vteřin jsem sám byl vlkem. Pět dní jsem strávil ve společnosti těch dvou dalších vlků, než jsem se vrátil zpět do lidské podoby a získal zpět své lidské tělo. To, které nyní vidíte, pane soudce. Ti druzí dva vlci, co přišli se mnou, se také proměnili v lidi. Byli to dva muži z Valencie. Jeden se jmenoval Antonio, druhý Don Genaro a jako já oba trpěli stejným prokletím. Dlouho jsme s Antoniem a donem Genarem vyráželi ve vlčí podobě na lov. Napadli jsme a sežrali několik lidí, protože jsme měli hlad." (bassator)
- Námětem tohoto filmu jsou soudní spisy o Manuelu Blancu Romasantovi (1809–1863). Je to první zdokumentovaný případ lykantropie (odkazuje se na duševní nemoc, ne mytologické bytí). U španělského soudu byl případ veden pod č. 1778: „příčina Wolfman“ – SOUD Allariz (Orense). (bassator)
Reklama