Režie:
Věra ChytilováKamera:
Jan MalířHudba:
Jiří BulisHrají:
Bolek Polívka, Chantal Poullain, Jiří Kodet, Vlastimil Brodský, Jiří Pecha, Vladimír Leraus, Marie Rosůlková, Gustav Nezval, Jiřina Steimarová (více)Obsahy(1)
Hradní kastelán se ve svých divokých snech proměňuje v opovrhovaného, ponižovaného šaška, jehož deptá panovačná královna. Režisérka Věra Chytilová si tu pohrává s téměř dokumentárním vylíčením "reality" a divadelně stylizovanými vizemi, v nichž vládne červená barva. Námět poskytla stejnojmenná divadelní hra Bolka Polívky, jejíž podobu však režisérka často přesahuje, zvláště pak k satirickému vyhrocení, v němž nahlíží naši nedávnou minulost, ztrapnělé poklonkování před mocnými a bohatými tohoto světa. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (104)
Famózní divadelní představení, díky němuž je dnes Polívka tam kde je (kdepak vlastně je?), převedené na filmové plátno. Úkol to přetěžký, ale v podstatě zvládnutý dobře. Řada vtipů už přeznamenává Dědictví, ale tady je ještě navíc mystika snu a reality splývající do nejistoty obecního blázna na hradě Švihov, stojícího náhle tváří v tvář své milované královně (Matičce). ()
Film je výborný, ale já přece jen o mnoho víc obdivuji stejnojmennou divadelní předlohu. ()
Původní hru jsem neviděl, ale jako zobrazení různých typů patologických vztahů (muž-žena, komunita vs. zvláštní jednotlivec) se mi to líbilo. Polívka výborný (obzvlášť v civilních polohách), Chantal Poullain mě herecky moc nepřesvědčila. Ale krásná je. ()
Trošičku rozporuplné dojmy ve mně zanechal tento film. Viděl jsem totiž bezchybmé divadelní představení, s nímž se ovšem film, přes poměrně věrné zachování děje i dialogů, jaksi nemůže zcela měřit. Nechtějte po mně logické vysvětlení, nemám pro to totiž žádný pádný argument, ale prostě se mi zdálo, že vidět herce LIVE je lepší, než je vidět jen 2D na filmovém plátně. ()
Je to blázen! Film bez komentáře. Blázinec jak se patří, ale k Bolkovi to sedí. ()
Prestoze tento film vazne nemusim, povazuji vykon Bolka Polivky za to nejlepsi co kdy predvedl. ()
Genialita stejnojmenného divadelního představení a především mimického a kreativního potenciálu Bolka Polívky je zachována i v tomhle filmovém přepisu pod režijním vedením matadorky českého filmu Věry Chytilové. Jak říkal na přednáškách jeden náš bývalý vysokoškolský pedagog: ,,Bolek Polívka je žijící klasik. Jděte na něj, dokud je ještě naživu. Jednou to budete vyprávět svým vnoučatům, jako dnes vyprávíme my o tom, jak jsme chodili na Voskovce a Wericha..." Nebo jim budeme moci pustit alespoň tenhle film... ()
Dost možná můj vůbec první divný film. Dětské traumátko a láska na první pohled. ()
Svojí neučesaností a nesourodostí úžasně chytlavé. Možná že "děj" tím trochu trpí, ale Chytilová beztak říkala, že na dějí jí nezáleží, protože je jen pro pitomce. A ač Chantal coby hvězdička televizních estrádních debat mi byla vždycky nesympatická, tady měla neskutečné charisma. ()
K téhle látce mi Chytilové agresivní styl nesedí. Cílem přece není rozmělňovat, ale hustit, hustit, hustit! Za největší rozmělňovací nešťastnost považuji zhmotnění postavy krále. To má být přízrak, co se tyčí za plentou. Čarodějnice z Blair, nikdy neviděný fantom, který nedovoluje postavám přijít až k sobě, protože vždy bude mezi nimi. Ruční kamera nět. Nět, nět. Chci neměnnou dějinnou stabilitu, před kterou se neuteče. Můžeme se zmítat obrazem zleva doprava, zprava doleva, ale obraz se nehne, o tom by to mělo být. A bohužel Boleček v civilní podobě vypadá tak moc jako "blbej milionář", že mu tu vážnost prostě nežeru. Civilnost je moc civilní, stylizujme ji, když už, tak už. Jo a ještě jsem si tak vzpomněla, že mi taky vadí to, že ve hře je šašek "v civilní podobě" strašně chytrý, kdežto tady je kastelán dost slabomyslný. ()
Divadelní představení jsem neviděl, ale filmová verze mě opravdu dostala. Jde o chytrou hříčku na téma moci a lidské zvůle těch výše postavených. Jde samozřejmě o záležitost, která vzhledem k tomu, že jde o alegorii, nesedne každému, ale herecké obsazení, kdy je znát, že manželská dvojice v hlavních rolích si v té době po herecké i lidské stránce báječně rozuměla, je výborné a jízlivě ironický humor intelektuálního ladění v mých očích filmu přidávají. Celkový dojem: 80 %. ()
"Šašek a královná". Submisívny Bolek Polívka a jeho dominantná manželka Chantal Poullain - Polívková. Nevyskákaný valašský mládenec a francúzska svetobežníčka, čo zablúdila na Moravu. Podivná dvojica v podivnom filme podivnej českej režisérky Věry Chytilovej. Snímok je natočený podľa rovnomennej divadelnej hry. Pre niekoho je to veľké umenie, pre iného len absurdný nezmysel. Ja zostávam vôči tomu chladný, nezaujatý. Svojim spôsbom je to originálne, ale na druhej strane aj hodne nudné. ** ()
Hrůza hrůzoucí. Tak skvělá divadelní hra a tak příšerný film, nezáživný a v mnoha ohledech neúmyslně pitomý. Co naplat, že je rozšířen o dějovou linku odehrávající se v současnosti (či snad v realitě?), když neřekne vůbec nic víc než to, co milionkrát působivěji a důrazněji říká zmíněná hra. Jedna hvězdička pouze za výkon Bolka Polívky. ()
Asi jediný film, kde mě Šantala nesere. Navíc s kultovní hláškou Neumí čésky... ()
Když jsem na Šaška a královnu chtěl kdysi dávno ještě za totáče koukat když běžel v TV, naši mi říkali, že to není film pro mně. Měl jsem tak nějak zafixováno, že to tedy bude krvák, či tam bude nějaká ta nahota... Přešla léta, komunisty odvál čas - eh co to plácám..., komunisté už nám zase skoro vládnou a já konečně tenhle film viděl. A už chápu, tehdy to fakt nemělo cenu nechat mně na to koukat po televizních novinách jen co odlétla zeměkoule a skončil pan vajíčko s pásmem reklam.... Je to spíše pocitová záležitost, ten děj je opravdu nepodstatný. Podobně jako ostatní i já a to opravdu nevím proč, Chantal nějak moc nemusím, ale tady byla skvostná a krásná. Když se proháněla loukou na koni s vlajícím rudým závojem ve větru, byla opravdu mysteriózní bytostí a královnou. Škoda té občas zbytečné afektovanosti a drsnosti, které tam pro roli královny bylo na mně moc... Bolek byl super tradičně jak jej známe. Jen mne mrzí, že si své filmy tak nějak vyplácal na konci osmdesátek a v začátku devadesátek. Sedím na konári, Kalamita, Kurva hoči a úžasné Zapomenuté světlo... Pak už to začalo jít z kopce a z kopce to jít bohužel nepřestalo... Filmu dodal skvělou atnmosféru Švihov, tehdy tak jak tomu bylo skoro na každém hradě notně zhuntovaný a neudržovaný. V době natáčení byl ač je to vodní hrad se suchým vyschlým příkopem... Když to tedy shrnu, čekal jsem víc, ale v podstatě jsem spokojen. Dávám tedy za tři mravence. * * * ()
jak přísnou dominu hledáš? podřídíš se? no tohle není úplně můj šálek polívky, ale budiž to aspoň zajímavým podobenstvím a experimentálním filmovým divadlem... pravá chytlavá královská šaškárna. 50% ()
Diváci, kteří nechtějí připustit, že Chytilová se nedopuští pokusu převést Polívkovu hru na plátno, nýbrž ji používá jako bázi pro vytvoření nového, vícevrstvého a přece dokonale konzistentního díla, přicházejí o mnohé. S ohledem na obsah nelze směrem k autorské dvojici neutrousit: To se tedy dva sešli. Chytilová ještě v plné síle a Polívka ještě jako Pan Šašek. Madam Poullain to dokonale tmelí. Bav mě! Uprostřed prašivé civilizace nietzscheovský zápas vůle dvou nadlidí: Šaška a Královny. Jen takovéto persony (a jen spolu?) mohou přemáhat vládu tupého mačismu, totožného se servilitou. (Opravdu je Chytilová zlou feministkou? V králově suitě hrají prim staré báby - vždy nejlítější strážkyně statu quo.) Nebo jinak: Šašek a Královna: Příroda ve své dvojakosti, trojakosti a Člověk ve své u-Bohosti. Nebo je Královna naopak Šaškovou Ideou? Každopádně je to Královna. Rovin, na nichž by bylo lze toto dílo vykládat, je mnoho a psychoanalitik by si jistě zgustnul na obou autorech. Těší mě, že je to zrovna můj oblíbenec Brodský, u Chytilové neobvyklý až rušivý zjev, který zde obrací mínění k pravosti: "Vždyť je normální." Více významových vrstev má i evropské složení: královský pár Němec - Francouzka, Čech šašek. (Srov. též zlobný dialog m. Poullain s "Rusem" Šteindlerem ve Vyhnání z ráje.) Mimochodem: "...jsou tady zase z Německa. Zase se bude střílet. Takže Jarda, Tonda, ať se neukazujou..." "...Wunderschön...Paroží...Alles echt!" Při scéně s výměnou rolí ("Hraj krále!") jde do tuhého, je to vrchol všeho, aniž by ovšem směrem ke konci došlo k polevení. Pak probuzení a všechno začíná znova. Ne. Všechno je jinak. Závěrem dotáhla Chytilová původně Polívkovu hru k naprosté genialitě, paradoxně tím, že tak trochu popírá sama sebe. "To je sen!" A poslední vteřina před titulkami je vždy její silnou stránkou. ()
Satirické surrealistic absurdum plavající ve francouzské, gumové Polívce. ()
Ledva som to prežil. Film dobrý, ale Chantal Poullain je niečo jak český Ibi Maiga. ()
70% ve srovnání s divadelní verzí o maličko slabší, ale Chytilová boduje svou freneticky roztěkanou kamerou Jana Malíře, i když se těch nejlepších "ulítlých" záběrů dočkáme jen na začátku a později už jen v omezené míře. ()
Reklama