Režie:
Vlasta JanečkováScénář:
Karel ŠiktancKamera:
Milan DostálHudba:
Vadim PetrovHrají:
Vladislav Beneš, Michaela Kuklová, Petr Kostka, Jana Hlaváčová, Jana Březinová, Marta Vančurová, Radovan Lukavský, Vlastimil Zavřel, Petr Štěpánek, Věra Kubánková, Petra Hanžlíková-Tišnovská (více)Obsahy(1)
Šimon, řečený Spravedlivý (V. Beneš), jednou spatřil za mrazivým oknem překrásnou, ale smutnou dívku (M. Kuklová), do které se rázem zamiloval a vydal se ji hledat až do končin na okraj světa, kde vládly dvě urozené sestry – Pravda a Lež (J. Březinová a M. Vančurová) – k nerozeznání si podobné. Jenže jak najít dívku, o níž neví ani jak se jmenuje a kde bydlí? A mohou mu Pravda a Lež pomoci, když je Šimon nerozezná? Krásné panovnice Šimonovi kladou překážky, může se jich zeptat na tři otázky a musí poznat, která z nich mluví pravdu. Než se mu ale podaří krásnou dívku zbavit prokletí, čeká ho ještě řada zkoušek… (Česká televize)
(více)Recenze (50)
Televizní pohádka pro kterou mám už od dětství slabost. Jednak je to tím že se neodehrává pouze ve studiových kulisách, ale možná mírná většina je v exteriérovém prostředí. Druhak výbornými hereckými výkony hlavně vedlejších postav, Petr Kostka, Věra Kubánková, Radovan Lukavský jsou zkrátka jména, jež byly zárukou kvality pro dětské diváky. No a na Michaelu Kuklovou je zkrátka příjemný pohled. Ale nebyla by to správná česká pohádka, kdyby v ní šlo jen o tajtrdlíkování a záchranu "princezny". Inscenace Pravda a Lež (ano, v titulcích je v obou slovech velké písmeno takže zde uvedený název je špatně) je hlavně o slovech a síle která se v nich skrývá. Obě vypadají skoro stejně, jen si mění místa a obleky. Jak tedy poznat čemu věřit? Na to je potřeba trochu fištróna. Rozhodně nestačí najít si web kde píší úplný opak toho co říká ČT a tvářit se jako že jste objevili jádro pudla, to je pak lepší se do země propadnout... ()
Tohle je hodně zvláštní pohádka, a hrát tam místo Kuklové a Beneše charismatičtější herci, myslím, že by nebylo co řešit. Úvod je poněkud zdlouhavý, vypadá spíše jako psychologické rodinné drama o manželovi s botama z toulavý kůže a chudákem ženskou uvázanou k domácnosti, ale pak přijde konečně na pohádkové motivy a děj jde dopředu každým záběrem, vše má své místo a smysl, do sebe logicky zapadá, dokonce i nějaká ta hláška se objeví... (Jediné, co mi u této pohádky vždy vadilo, tak že slovo „hana“ ve smyslu pohana jsem v životě snad nikdy nepoužil, a tady to hlavní hrdina použije třikrát.) Scény u Pravdy a Lži jsou dokonalé, jako z podivného snu. Plusem jsou i exteriéry, slušná kamera a dobrá hudba. A samozřejmě Vlastimil Zavřel jako „drobeček“. - EDIT: Po dalším a dalším zhlédnutí oceňuji i ten úvod, který je vlastně paralelou k možnému pozdějšímu vztahu obou mladých. Hlaváčová má skvělé hlášky ohledně "rodinné pohody". Stále víc se mi líbí tajuplnost obou dvorců, včetně "ať se propadnu". Lukavský je jako snový muž. Jen mi vadí, že po odkletí se nevrátil Hany otec a jejich služebnictvo, jak ti k tomu přijdou, že se propadli, zmizeli, a nic? Tohle jediné není domyšlené. ()
Srdeční záležitost. Atmosféra z této pohádky doslova prýští, nejvíce si vychutnávám sekvence ze zakletého půlnočního dvorce a audienci hlavního hrdiny u dvou sester, z nichž jedna mluví pravdu a druhá lež. Herecky velice silné (Kostka, Vančurová, Březinová, Kubánková, Štěpánek, Lukavský, Hlaváčová) a koneckonců i ta Míša Kuklová zde ještě za něco stála. Mezi pohádkami Vlasty Janečkové můj favorit. ()
Takovej zvláštní paskvil studiových interiérů a přírodních exteriérů. Hvězdné herecké obsazení, ale čím blíže se to dostává k hlavním postavám, tím ubývá sympatičnosti a hereckých výkonů. Beneš s tupým výrazem a značné kolísavou inteligencí a nemastná neslaná Kuklová k sobě do divný herecký křeče strhávají i takové matadory jako je Kostka. Celkově to není špatný, ale tak nějak zdlouhavě otravný, že by člověk dal cokoliv za to, aby hlavní hrdina nemusel vymýšlet další kostrbatou větu obsahující křečovitou "hanu" a už mu konečně došlo, že to je to slovo, co hledá. Vyznamenání za dějový zvrat proti celkem lineární logice filmu má scéna s rozdělením dvojice Beneš-Kostka u vrat a následující scény, třeba u čarodějnice. Logiku to nemá, ale překvapilo. Jedno shlédnutí jsem zvládnul, další bych ani nemusel. ()
Ideální televizní pohádka. Občasné levné kulisy, občasné pěkné exteriéry. Herci sympatičtí, žádná vyloženě hvězdná jména a přece se na to dobře koukalo. Občasné zmatení různých pohádkových motivů, ale alespoň z toho bylo cítit, že nemá žádné klasické kořeny a přesto jsem z toho cítil hned několik pohádek. Největším zklamáním pro mě byly ústřední dvě sestry. Hlavní zábavou pro mě byla babka se svým hluchým potomkem a taky ústřední dvojice s jejich love interests. Nakonec to vše hezky pohádkově dopadlo. Kdybych na tuhle pohádku narazil znovu, asi bych ji znovu dokoukal, a to se cení. ()
Reklama