Režie:
Vlasta JanečkováScénář:
Karel ŠiktancKamera:
Milan DostálHudba:
Vadim PetrovHrají:
Vladislav Beneš, Michaela Kuklová, Petr Kostka, Jana Hlaváčová, Jana Březinová, Marta Vančurová, Radovan Lukavský, Vlastimil Zavřel, Petr Štěpánek, Věra Kubánková, Petra Hanžlíková-Tišnovská (více)Obsahy(1)
Šimon, řečený Spravedlivý (V. Beneš), jednou spatřil za mrazivým oknem překrásnou, ale smutnou dívku (M. Kuklová), do které se rázem zamiloval a vydal se ji hledat až do končin na okraj světa, kde vládly dvě urozené sestry – Pravda a Lež (J. Březinová a M. Vančurová) – k nerozeznání si podobné. Jenže jak najít dívku, o níž neví ani jak se jmenuje a kde bydlí? A mohou mu Pravda a Lež pomoci, když je Šimon nerozezná? Krásné panovnice Šimonovi kladou překážky, může se jich zeptat na tři otázky a musí poznat, která z nich mluví pravdu. Než se mu ale podaří krásnou dívku zbavit prokletí, čeká ho ještě řada zkoušek… (Česká televize)
(více)Recenze (50)
Tuhle pohádku napsal Karel Šiktanc a řekla bych, že jeho pohádkám víc sluší rozhlasová než televizní zpracování. Každopádně ale námět dost silný na to, aby to byla jedna z těch lepších televizních pohádek. ()
Nikoliv čistě interiérová televizní pohádka, která pocitově trvá déle než onu hodinu a čtvrt avizované stopáže, a stále se v ní něco děje. Navíc až na Michaelu Kuklovou, která má tradiční naivní roli, všichni podávají velice dobré herecké výkony a jednotlivé postavy jsou "jako živé" (a pan Lukavský je naprosto lahůdkový). Ono vlastně tak celkově jde o dosti "dospělou" koláž několika pohádkových motivů, nejslabším bodem celé konstrukce je jednoznačně problém s kreslenými dívčími dvojčaty z Reflexu, který je pro změnu z kraje tovaryšů poněkud mdlejšího rozumu. Ale nic není dokonalé, ani totalita, takže jaképak copak. 70% s dost vysokým koeficientem opakovakoukatelnosti. ()
Ať se propadnu, kdysi jsme pohádky uměli. Stejně jako Honajzovi i mně vrtá hlavou osud ostatních prokletých, to se mělo dořešit. Taky bych řekl, že ta falešná Hana, kterou Spravedlivému přivedli na dvorci Pravdy a Lži, byla hezčí než Kuklová. Jinak hezká pohádka, v porevoluční úrovni podobné poměrům na Půlnočním dvorci jedna z nejlepších TV pohádek. ()
Moc hezká pohádka.. Marta Vančurová jako pravda a Jana Březinová jako lež... ()
Klasická jímavá pohádka s výborným scénářem, vydařenou režií Janečkové a výborným hereckým obsazením, poetická ve své naivitě a strhující v humanistickém zaměření a něžnosti lásky, kterou vyzařuje. Kuklové naivka je stejně přesvědčivá jako ostatní herci. ()
Jsi zlobivá, jdi za dveře a vrať se, až z tebe bude hodná holčička. Tak tady hlavní hrdinka není poslaná za dveře, ale vrátít se smí taky až poté, když už bude hodná. A taky až potom, kdy někdo uhodne její jméno. ()
Jedna z mých nejoblíbenějších TV pohádek. Už jsem ji viděl třikrát, ale stejně se vždy rád podívám. ()
Pravda a lež, věčné to téma pro mnoho autorů, tento použil žánr pohádku. :-) ()
Kdyby mi křečovitý úsměv představitele hlavního hrdiny nepůsobil nauzeu, možná by se mi pohádka i líbila. A celkem by mě zajímalo, kdo a kdy Vladislavu Benešovi nakukal, že je herec, ba co horšího, že se má jít křečovitě tlemit před kameru. ()
Televizní pohádka, na kterou se příjemně kouká, ale k něčemu většímu se neodhodlá. To mně tam chybělo, ale možná tím, že je to takové obyčejné a televizní, to nedokážu až tak docenit. Mělo to svůj půvab a výběr herců byl trefný. Rovněž námět nebyl nějak moc ohraný, ale stejně jsem měl pocit jako by si vypůjčoval od jiných pohádek, ale šikovně to uměl zakamuflovat. Pěkná pohádka pro pohodové chvíle. 60% ()
Jéé, to bylo pěkné překvapení :) ... zdařilá to pohádka, vskutku. ()
Srdeční záležitost. Atmosféra z této pohádky doslova prýští, nejvíce si vychutnávám sekvence ze zakletého půlnočního dvorce a audienci hlavního hrdiny u dvou sester, z nichž jedna mluví pravdu a druhá lež. Herecky velice silné (Kostka, Vančurová, Březinová, Kubánková, Štěpánek, Lukavský, Hlaváčová) a koneckonců i ta Míša Kuklová zde ještě za něco stála. Mezi pohádkami Vlasty Janečkové můj favorit. ()
Z námětu Karla Šiktance čiší pohádkovost, i když v příběhu použil motivy z jiných klasických pohádek. Studiovost nepůsobí fádně a hlavně herecké obsazení i výkony jsou výborné. ()
Tohle je hodně zvláštní pohádka, a hrát tam místo Kuklové a Beneše charismatičtější herci, myslím, že by nebylo co řešit. Úvod je poněkud zdlouhavý, vypadá spíše jako psychologické rodinné drama o manželovi s botama z toulavý kůže a chudákem ženskou uvázanou k domácnosti, ale pak přijde konečně na pohádkové motivy a děj jde dopředu každým záběrem, vše má své místo a smysl, do sebe logicky zapadá, dokonce i nějaká ta hláška se objeví... (Jediné, co mi u této pohádky vždy vadilo, tak že slovo „hana“ ve smyslu pohana jsem v životě snad nikdy nepoužil, a tady to hlavní hrdina použije třikrát.) Scény u Pravdy a Lži jsou dokonalé, jako z podivného snu. Plusem jsou i exteriéry, slušná kamera a dobrá hudba. A samozřejmě Vlastimil Zavřel jako „drobeček“. - EDIT: Po dalším a dalším zhlédnutí oceňuji i ten úvod, který je vlastně paralelou k možnému pozdějšímu vztahu obou mladých. Hlaváčová má skvělé hlášky ohledně "rodinné pohody". Stále víc se mi líbí tajuplnost obou dvorců, včetně "ať se propadnu". Lukavský je jako snový muž. Jen mi vadí, že po odkletí se nevrátil Hany otec a jejich služebnictvo, jak ti k tomu přijdou, že se propadli, zmizeli, a nic? Tohle jediné není domyšlené. ()
"Nevěř mu nic !! Je jako bečka a snědl by potah i s postraňkama !!" - "Co řikala ??" - "Aaale.. Že jsou všecky ženský stejný !!" ;) Tak tahle studiovka, byť poněkud netypická, dokonale potvrzuje několik skutečností, o nichž už jsem psal několikrát, totiž jak moc platí pohádky za silně nedoceněný žánr, když absolutní většina diváků s nesmyslně pokřiveným mýtem v hlavě o tom, komu jsou vlastně pohádky primárně určeny, tvrdohlavě odmítá, že by je vůbec sledovala, čímž tedy většinu této tvorby odsouvá mezi nejsilnější guilty pleasure, a dále dokládá, za jak trestuhodně nedoceněnou filmařku lze považovat paní Vlastu Janečkovou, která těšila několik diváckých generací a na tom pomyslném žánrovém trůně seděla dobré tři desítky let, ačkoliv jí tedy v posledních letech bohužel fatálně došel dech !! Vlasta Janečková v devadesátých letech pozvolna změnila stylizaci svých pohádek prostřednictvím menšího ústupu od studiových kulis směrem k exteriérnímu natáčení, čímž sice stvořila velmi atypický hybrid, který se tak vlastně stal jakýmsi tuzemským subžánrem přesně na pomezí mezi pohádkou filmovou a "papundeklovou", když tak z daných témat většinou ten potenciál přímo mačká a dává tak rčení za málo peněz hodně muziky docela nový rozměr !! Za naprosto nezbytné stavební kameny úspěchu podobných projektů lze bez diskuze považovat vedle dobrého scénáře kvalitní herecké obsazení, o němž by se však v tomto případě dalo dost polemizovat, když Janečková na straně jedné vsadila na své osvědčené koně v čele s nepřekonatelnými Petrem Kostkou, Radovanem Lukavským či Petrem Štěpánkem a naopak dost riskovala s Michaelou Kuklovou a Vladislavem Benešem v hlavních rolích, k nimž zde má očividně velká většina spoustu výhrad !! Kuklová, dnes již naprosto odepsaná dík výběru svých rolí, jako zakletá dívka Hana v poloze bezmocné naivky vlastně nemá, co zkazit, navíc tehdy ve čtyřiadvaceti se na ni ještě moc hezky koukalo, zato s Vladislavem Benešem, dnes uznávaným a nesmírně vytíženým dabérem, už je to tak nějak na hraně, rozhodně si nemyslím, že by neuměl hrát, on prostě každému nesedne, ale ten jeho podmanivý hlas jasně naznačuje, z jakého důvodu si ho Janečková vlastně vybrala, a rozhodně také jeho Šimon zvaný Spravedlivý měl působit hodně civilně a tak nějak odrážet a zosobnit právě tu spravedlnost, což se myslím docela podařilo !! Ostatně všimněte si, jak tvůrci jakoby stavěli casting na schopnostech dikce a hlasových předpokladech, přeci Beneš, Lukavský, Přeučil, Kostka, Vančurová, Štěpánek, Zavřel, Hlaváčová, ty bych mohl poslouchat až do aleluja, tento aspekt rozhodně stojí za povšimnutí i s přihlédnutím k faktu, že sám spolutvůrce Karel Šiktanc dlouhá léta psal pohádky pro rozhlas.. No, a co se týká scénáře, bez něhož se prostě kvalitní pohádka natočit nedá, na což v posledních letech naši tvůrci tak nějak zapomínají, pak jméno Karla Šiktance, samizdatového básníka, novináře a výtečného spisovatele se jeví jako jedna velká jistota, ačkoliv opak je bohužel pravdou, on totiž Šiktanc své scénáře bohužel svěřoval do rukou velmi špatných režisérů, čímž logicky uškodil především sám sobě.. Tentokrát však spolupráce s Janečkovou nemohla dopadnout zle, a tak byly všechny stěžejní prvky jeho neuvěřitelně inteligentní pohádky s přesahem využity bezezbytku, když nadchne mimo skvostných a chytrých dialogů využívajících krásy jazyka především to polidštění motivů pravdy a lži, spravedlnosti i dalších, navíc Šiktanc právě tu ceněnou ponurost příběhu vyvažuje jednak vtipnou linkou kolem Jedové báby a jejího mírně retardovaného syna Kuby v podání výborného Zavřela, při těch jeho dialozích se vám prostě nemůže nevybavit Homer Simpson, a pak i tím neustálým hašteřením mezi muži a ženami se spoustou geniálně přízemních hlášek, čehož budiž ta Kostkova ze závěru snímku jasným důkazem: "Celá patálie je v tom, že jsou Pravda a Lež ženskýho rodu !! Bejt to mužský, bylo by na světě jako v pokojíčku !!" ;) Co však Pravdu a lež činí naprosto jedinečnou záležitostí, je její potemnělá atmosféra podpořená bezchybným hudebním motivem Vadima Petrova a rozhodně i těmi exteriérovými sychravě podzimními záběry z pečlivě vybraných lokací, ta atmosféra prostě prýští takřka z každého záběru především při famózní pasáži na Půlnočním dvorci, to už je čistá duchařina !! ;) Z mého pohledu se jedná o jednu z nejlepších režisérčiných pohádek a rozhodně i jednu z nejatmosféričtějších vůbec, jíž k dokonalosti mnoho neschází !! () (méně) (více)
Pominu-li fakt, že mám osobní problém s Vladislavem Benešem, nutno přiznat, že tohle je solidně natočená pohádka s pěkným scénářem a několika chytráckými hláškami. K tomu povedené vedlejší role (Lukavský! Vančurová!, s přimhouřeným levým okem i Petr Kostka). S náročnější výpravou by z toho mohl bejt docela pěknej film. ()
Ideální televizní pohádka. Občasné levné kulisy, občasné pěkné exteriéry. Herci sympatičtí, žádná vyloženě hvězdná jména a přece se na to dobře koukalo. Občasné zmatení různých pohádkových motivů, ale alespoň z toho bylo cítit, že nemá žádné klasické kořeny a přesto jsem z toho cítil hned několik pohádek. Největším zklamáním pro mě byly ústřední dvě sestry. Hlavní zábavou pro mě byla babka se svým hluchým potomkem a taky ústřední dvojice s jejich love interests. Nakonec to vše hezky pohádkově dopadlo. Kdybych na tuhle pohádku narazil znovu, asi bych ji znovu dokoukal, a to se cení. ()
Buď je něco pravda nebo lež. Nic mezi tím neexistuje. Je jen na nás, jak si to přebereme a čemu dáme přednost. ()
Průměrná pohádka, kde jsou ve velikém kontrastu skromné až chudé interiéry a točení v exteriérech. Zřejmě za mé nižší hodnocení může i roční období, ve kterém se pohádka točila - depresivní podzimní zachmuřeno. Příběh je docela hezký, ale hlavní postavy mi nejsou tak sympatické. Navíc je pohádka zfilmována velmi unyle, na dramatičnosti jí přidává pouze to, jak situace komentuje Petr Kostka. ()
Tohle mi prijde jako jedna z tech poslednich poctivych ceskoslovenskych televiznich pohadek. Me kulisy pohadky naopak zaujaly. Pekny pribeh, kvalitni herecke obsazeni... I kdyz v roli Simona si umim predstavit lepsi adepty. ()
Reklama