Režie:
Vladimír MorávekKamera:
Diviš MarekHudba:
Jan BudařHrají:
Jan Budař, Richard Krajčo, Miroslav Donutil, Iva Janžurová, Magdaléna Borová, Robert Roth, Stella Zázvorková, Radovan Lukavský, Pavla Tomicová (více)Obsahy(1)
Do Prahy přijíždí slovenský režisér Karpatti (Robert Roth), aby se tam proslavil. Má s sebou všechny věci, v Bratislavě se už nemůže ani ukázat. Mezi tím na střeše pankráckého činžáku Hrubeš (Jan Budař) s Marešem (Richard Krajčo) plivou ze sedmnáctého patra, plánují být významnými filmovými pracovníky a touží po lásce. Pak Marešovi umře babička, Hrubeše vyžene tatínek (Miroslav Donutil) z domu a jedenáct smrtelně nemocných pacientů nezemře. Václav Hrubeš se setká s prezidentem Klausem a Josef Mareš si najde děvče, ale za peníze. Na závěr vypne v celé Praze 4 na deset minut proud a Viliam Karpatti dostane cenu na jihlavském festivalu. Celých posledních deset minut filmu prší, letadla se vznášejí nad Prahou jak fantomy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (217)
Tak to bola poriadna hovadina... ale Roth bol super. Inak palec dolu. ()
Jejda chudák Krajčo! S takovouhle vizáží by neměl šanci v seznámení ani přes rubriku: "Nenormální hledá ji". Morávek ví, jak rozesmát davy lidí v kinech, ale u někoho se jeho snaha, abychom se smáli "blbům", fatálně míjí účinkem. Jestli někdy půjdu opět do kina, jména jako Morávek, Budař mě od toho odradí. Holt jsme se minuli vkusem. ()
Se opravdu nedivím, že pak vznikla nová verze filmu (kterou jsem neviděl). Hlavně ze začátku to má totiž docela švih, pak se z komedie stane looserské vzdychání bez smyslu a děje. Jediný důvod proč se to může jakž takž líbit je, že každý je na tom líp než ti dva panduláci. Nazdar. ()
Není mně tak úplně jasné, co chtěl Vladimír Morávek natočit. Komedie je to jen v první polovině a o drama se to ve druhé polovině jen tak mírně otře, a to když jeden z představitelů nečekaně zemře. Dramaturgická nevyrovnanost s filmem hází na všechny strany. Jedno téma se otevře a vzápětí se načne druhé, ale bez toho, aby se to první nějak uzavřelo. Snaha do filmu nacpat budhismus, milostný vztah s prostitutkou, nekritický obdiv k vyhaslé popové zpěvačce nebo despotický otec jako hlava rodiny se dost odráží na plynulém toku filmu. V první polovině jsou nerozlučná dvojka Hrubeš a Mareš prezentováni tak, že první jmenovaný z dvojice je asertivní, ten druhý spíše submisivní. Nezdálo se mně však, že by právě asertivní Hrubeš nějak submisivního Mareše uznával, protože většinu filmu ho vulgárně urážel nebo zesměšňoval a často dával najevo, že mu ve společné domácnosti není Marešovo chování právě vhod. Až teprve poté, co se Hrubeš stane obětí podvodu, přehodnotí svůj dosavadní postoj ke svému kamarádovi, ale na to už je pozdě, protože ten spáchá sebevraždu. V první polovině bych vypíchl scénku objednání prostitutky nebo nakupování v supermarketu. Ve druhé polovině gagy vymizí úplně a postupný přechod do vážné polohy sice není úplně nejhorší, ale klidně bych se obešel bez těch českých celebrit na závěrečném pohřbu. Scéna Hrubešova návratu domů z letiště je brilantně natočena. Film však jako celek úplně dokonalý není, ale Budař s Krajčem jsou dvojka, která se v českém filmu jen tak nevidí. Jsou naprostým protipólem kamarádů do deště. 50% ()
Často o tomto filmu čtu, že ho někdo tak úplně nepochopil. Můj případ to není, mně ten film řekl hodně, i když občas trochu šílenou (ale zábavnou) formou, a neměl jsem s ním sebemenší problém. Akorát tempo někde v půlce trochu povolí. Zde jsem našel několik scén, které bych vzhledem ke zkrácení stopáže s klidem vypustil. Konec mi to ale vynahradil. Moc se mi líbil. Stejně jako výkon Richarda Krajča. Jan Budař mi občas trochu "nesedl", ale vzhledem k tomu, že hrál v podstatě hajzlíka, tak jsem to spolkl. Rozhodně to ale není film pro široké publikum (viz. Nuda v Brně). ()
Skôr ako "hořkou komedii ze života s laskavým humorem" pripomína Hrubeš a Mareš komediálno dramatický experiment, na krajinu svojho vzniku celkom originálny. Nie je to nič, čo treba bezpodmienečne vidieť, nie je to česká komédia, ktorú by ste chceli pustiť zahraničným kamarátom ako vzorku tunajšieho typicky českého humoru. Je to neobvyklý film, ktorý si nejakých tých svojích divných divákov určite nájde. Bude to ale menšia komunita. Krajčo ide v koľajách De Nira v Ragging bull, pozrite, koľko kíl pribral kvôli tejto úlohe. ()
Od Vladimíra Morávka byl jistě po filmu Nuda v Brně očekáván další slušný snímek. Bohužel marně. Výkony Jana Budaře a Richarda Krajča jsou dobré, ale celkovou nudu neodstraňují..je to taková dvouhodinová 'nuda v Praze'. ()
Základ je jasný: pokuď se vám líbila Nuda v Brně, ani tenhle film vás nezklame, i když jsou dost jiné. Scénář sice nejspíš vznikal pod nějakým tvůrčím přetlakem a režijní stavba je natolik komplikovaná, že možná na konci ani nebudete vědět, že vám autoři už na začátku poměrně jasně ukázali, jak to dopadne. Hlavní je, že je to opravdu vtipné, dobře natočené a hlavně parádně zahrané. Pokuď budete dávat pozor, objevíte mraky odkazů na jiné (nejen české) filmy a třeba dojdete k závěru, že si autoři střílejí i z tohohle. Pozoruhodný film. ()
Zoufalý film! ()
41st KVIFF 2006 - CZECH FILMS 2005-2006 - České filmy 2005-2006 - 90% ()
Nemůžu si pomoct, ale i když se pokusil Vladimír Morávek parodovat kde co, nějak mu to nevyšlo. Film je hrozně roztříštěný, nesourodý, vtipy někdy rozbředlé. Celé zabaleno v intelektuálním humoru, který ne každého diváka může oslovit. ----- Recenze pro Filmpub: „Smutečního obřadu se zúčastní prezident Klaus, Václav Havel, Karel Gott a další významní herci.“ Tato citace ze začátku filmu je podle mne hlavním klíčem k intelektuální komedii, kterou plně pochopit možná mají problém i tvůrci sami. Celkově se dá říci, že současná mediální scéna, počínajíc bulvárním tiskem, přes totalitní hvězdy i dnes vydávající svou hudbu, po reality show a v podstatě i politiku, je hlavním tématem filmu. Ostatně, pokud si toho všimnete, a myslím, že nejspíše šlo o režisérův nápad, Jan Budař hraje naprosto přesně jako by byl Petr Čtvrtníček, zatímco Richard Krajčo jako kdyby parodoval herecký projev Pavla Lišky – ostatně ve scéně, kdy teče krev z nosu, poznáme scénu z Návratu idiota. A když jsme u těch parafrází, najdeme zde parafráze i na mnohé další filmy – Malého Buddhu, Český sen (dokument o neexistujícím supermarketu a lidských reakcích) nebo Pelíšky (panovačný otec a zakřiknutá matka, letadla nevyjímaje) či Příběhy obyčejného šílenství (nejen odkaz na leteckého dispečera). O čem tedy film vypráví? O dvou s prominutím pitomcích, pardon kokotech, kteří přežívají, jak to jde. Jeden pracuje jako revizor, druhý zdědil po babičce byt a nějaké peníze na knížce, oba mají svým způsobem sexuální problémy (návaznost na Nudu v Brně?), navzájem se zrovna nemusejí, ale přesto stále drží při sobě, zvláště když jde do tuhého – jak dokazuje scéna v hypermarketu. Pak se ale do Čech dostane slovenský režisér fiktivního dokumentu o neexistujícím supermarketu v Bratislavě, a aby se prosadil, vymyslí reality show – čtyři tibetští mniši navštíví Mareše a sdělí mu, že je vtělením jejich lámy, přičemž jeho reakci natáčejí na video. Náhle se objeví fotograf bulvárních novin. Jejich hádku v supermarketu také natáčí všetečný muž s digitální kamerou. A mezitím podivný muž stojí s karabáčem nad oba autory, kteří se krčí na modrým světlem osvíceném záchodku... Ačkoliv příběh plyne velmi zvolna, někdy skoro vůbec, přesto jej minimálně v první polovině zachraňují herci, kamera, ostatně i režie. Postupně však – přistoupíme-li na pravidla tohoto filmu – dochází k otupění. Vtípky jsou stále stejné a negradované, někdy jen odezní a nechají za sebou prázdno, jindy něco nakousnou a nedořeknou, opakování hlášky s kokotem je potřetí už zbytečné. Výše jsem zmínil film Příběhy obyčejného šílenství. I Hrubeš a Mareš se vyznačují dnes snad standardním prvkem – postavy příběhu nejsou normální. Ani jedna. Každý trpí nějakou obsesí, posedlostí, inteligenčním nedostatkem apod. U postavy matky (v podání Ivy Janžurové) se rovnou dozvíme, že se vrátila z blázince. Příběhem nás totiž provází podmanivý hlas Radovana Lukavského, který možná ani netuší, k jakému vtípku byl zneužit, vysvětlující povahy a podstaty jednotlivých postav. Z hereckých výkonů bych za záporné viděl kupodivu právě ty, jež předvádějí ostřílení herci. Což o to, u Stelly Zázvorkové je znát její stáří a únava životem, když to řeknu takto, ale Miroslav Donutil hraje pořád nastejno, naopak zakřiknutou matku představující Iva Janžurová vlastně nemá nic moc co hrát. Dojem proto z filmu může být poněkud rozpačitý. Fanoušci Nudy v Brně v něm nenajdou to, co Nudu ozvláštňovalo, přátelé skutečných Kamarádů do deště Vaculíka s Tofim (i na ně je ve filmu pamatováno) nenajdou v tomto snímku už vůbec nic, ale na druhou stranu se v jistých kruzích může stát Mareš a Hrubeš kultovním titulem. () (méně) (více)
Tvůrci se asi rozhodli sdělit úplně všechno, co měli v danou chvíli na jazyku, a co jim právě přišlo legrační. Jsou tu vedle sebe hezké a fungující scény typu zjevení Hanky Zagorové a současně scény vypointované "cool" hláškami, v nichž se dva idioti oslovují "ty kreténe" a někomu to asi přijde jako vrchol humoru... ()
,,hele nešlap nelámej, jo,, Film chvílemi dost vtipný, chvílemi dost praštěný. Přes to, napodruhé už jsem se i smál forkům, u kterých jsem napoprvé bezmála kroutil hlavou. Zejména Josef Mareš v podání Richarda Krajča mě pobavil daleko víc, než původně. Je pravdou, že divák na tento styl musí být opravdu velmi dobře naladěn a mít na tento druh humoru chuť ()
Film je přesto občas trošku utahaný a občas by to chtělo přísnějšího střihače. Ale jaktože to nedostalo ani jednu nominaci na Zlatýho lva?! Vždyť Donutil a Janžurová byli naprosto dokonalý! ()
NEŠLAP NELÁMEJ!!!!! .... ..... ......... ......... ........... ........... .......... ......... ............. Z Morávka jsem měl pocit už u Nudy v Brně, že se svými postavami nesoucítí, a že se jim vysmívá. V tomhle případě to platí taky. Druhá výtka směřuje k tomu, že samotný příběh, na kterém je film postavený (Z revizora Dalajlámou) je slabý, takže film spíše zachraňují jednotlivé veselé momenty, které ale dokážou pobavit - třeba "Dneska peru bílý", scéna masturbace v uniformě, vše spojené se Zagorkou, objednávání přestárlých prostitutek ("No tohle je ale nehoráznost") a některé další ()
Nuda v Brně byla slabá, ale tohle už Morávek úplně přepísknul. ()
Jsem na vážkách, jak hodnotit. Ten styl vyprávění byl takový, že sem občas nechápal, co se tam snaží autor vůbec říci, až potom ke konci mi došlo, že ona je to vlasně taková skládačka, že se něco stane až potom a tak. Dál nevim, co si pořádně myslet o kamarádství obou hrdinů, protože ti tu jsou vylíčeni takovým stylem, kdy je Budař pořádně na přes držku, a rozhodně v tom moc není vidět, proč by měl být na něj Krajčo tak moc citově závislej. Nadruhou stranu Budař je tak moc na přes držku, až je z toho řada momentů, kterým jsem se ve filmu smál. Příběh je to celkem netradiční, asi sem rád, že nějaký takový film vnikl. Nechtěl bych moc srovnávat s Nudou v Brně, to tomuhle filmu asi škodí, ale tam ta celková poetika filmu byla vyladěna z mého pohledu lépe. ()
Cosi to má do sebe, ale jinak to stojí za P.R.D. Donutil nezklamal, naopak. Každopádně po Nudě v Brně se bude Morávkovi točit těžce, obzvlášť bude-li z jeho každého dalšího filmu tolik cítit, jako tomu bylo tady... ()
Jeden z mála povedených českých filmů, u kterých se i člověk od srdce zasměje. Vřele doporučuji na pošmourné nedělní odpoledne... ()
Morávek a Budař jsou dobrá dvojka. Je pravda, že Hrubeš a Mareš mají do kvalit Nudy v Brně docela daleko, jenže já se bavil a film mě dokázal opravdu rozesmát. A toho si cením, i když příběh měl díry a některé momenty byly vyloženě hluché. ()
Reklama