Režie:
Costa-GavrasKamera:
Patrick BlossierHudba:
Armand AmarHrají:
José Garcia, Karin Viard, Christa Théret, Ulrich Tukur, Olivier Gourmet, Yvon Back, Olga Grumberg, Yolande Moreau, Vanessa Larré, Jeanne Savary (více)Obsahy(3)
Bruno Davert pracuje jako manažer v papírnách, žije v dostatku a v pohodlí. Až do dne, kdy přijde o práci kvůli delokalizaci svého podniku. Rázem je nezaměstnaný a je schopen udělat cokoli, aby sehnal stejně dobrou práci. Neštítí se ani násilí... (oficiální text distributora)
Recenze (27)
Film je to určite kvalitný, ale asi ma mierne psychologicky minul. Nerozhodnosť medzi *** a **** nakoniec prevážila vyššie. ()
Musím se přiznat, že ještě dlouho po závěrečných titulcích jsem na tenhle film myslel. Je to taková černohumorná satira, která, ale ve skrytu duše ukazuje jeden z nejzásadnějších problémů současnosti, který se může stát každýmu z nás - ztrátu zaměstnání. Pravda, tvůrci si tady s tím poradili poněkud neortodoxněji a člověku bylo někdy až hloupé se tomu smát, když si vemu, že do tak absurdního jednání hlavního hrdinu dotlačila naprosto reálná záležitost. Námětově výborný, ale ta extrémnost různých žánrů mě udělala děsnej guláš v mých pocitech z filmu. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $4,958,000║ ()
Na dvě hodiny moc prosté a nenápadité, ale v režii Chan-Wook Parka (není to stoprocentně ověřené, ale měl by "Sekáček" remakovat) to bude pecka, na černý humor je to expert. ()
Špatné to nebylo, ale na Westlakeho jsem čekala víc. ()
Přesně takové svižné drama, jako jsme u Costy-Gavrase zvyklí, se tentokrát přitulilo k roztomile vtipné komedii a vzniknul film o nezaměstnaném Brunovi, který se rozhodl změnit svůj dosavadní život za cenu jakékoliv oběti. Tedy pokud tou obětí nebude on sám. ()
Když člověk očekává komedii a nezasměje se v celém průběhu ani jednou, tak může snadno dospět k myšlence, že se o komedii nejedná. Pan José Garcia je opravdu sympatický človíček a v roli vraha mu to vskutku sekne, ale to je asi jediná pozitivní věc, kterou lze ve filmu uvidět. Humor je tak moc světle černý, že téměř není vidět. Příběh není nijak vyjímečný. Pojednává o člověku, který je přesvědčen, že je ve svém oboru tím nejlepším a netouží po ničem jiném, než znovu pracovat. V cestě mu stojí pár lidiček, a tak s nimi naloží podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Můžeme být rádi, že naši opálení spoluobčané pracovat nechtějí a můžeme jen tiše doufat, že se jim nezačne chtít. Téma filmu je atraktivní, ale zpracování je bídné. 1* ()
Dúfam, že si nikto z tohto filmu nezoberie príklad, lebo keď si pomyslím, že na Slovensku máme cca 12% ľudí nezamestnaných, tak ma strach obchádza :) ()
„Uděláte cokoliv, aby jste našel práci. Ale proti kapitalismu nezmůžete nic.“ Tak minimálně po zaznění po tomhle výroku skutečně nešlo přehlédnout zpoza kamery a psacího stolku osobnost levicového tvůrce Costa-Gavrase, který i v Sekeře natočil tradičně napínavý dramatický thriller, tentokrát však netradičně obohacený o značnou dávku vtipu a černého humoru. Aktuální námět s dlouhodobým problémem nezaměstnanosti uchopuje až s nečekanou nadsázkou a nakonec i krutý příběh ze smutné reality, jež dohnala donedávna úspěšného člověka k nejhorším zločinům, dokáže v jistých místech přijmět pokud ne přímo k zasmání, tak minimálně k výraznému úsměvu. A pokud ani k úsměvu, tak stejně udrží vás po většinu času v napětí, protože Costa-Gavras umí pořád točit svižným způsobem! Film mě příjemně překvapil a v jedné z posledních scén, kdy se odvážný Bruno ocitá tváří v tvář své poslední obětí v temném bytě a od hrozby zbraní přechází jejich vzájemné povídábní až k sérii sklenek alkoholu, jsem si přímo vychutnával ten specifický absurdní humor, který se zde táhl prakticky celým filmem. Akorát mě zklamal závěr, který jsem v případě morálně kontroverzního příběhu očekával fakt víc explicitní (nejspíše něco ve stylu „moderního Zločinu a trestu“) a nikoliv tak nejasně otevřený. PS: Pokud jste ve fázi hledání si vlastní práce, doporučuji si film raději ponechat až na dobu, kdy už budete šťastně zaměstnáni. :-) 75% ()
Mám Gavrasovu tvorbu rád, ale tohle bylo trochu úlet, byť film má mnoho závažných momentů. Nápad sám mi připadl opravdu podařený, ovšem ve střední části jsem se začínal mírně nudit a čekal jsem na pointu, která se úplně nedostavila. Nicméně preventivní odstraňování potenciálních konkurentů, to mě fakt pobavilo. ()
Dlouhodobě nezaměstnaný Bruno si chce pojistit, že nastávající pohovor bude úspěšný a tak se poté, co dostane do rukou jména dalších uchazečů, rozhodne jít trošku tomu štěstíčku naproti a své konkurenty odstranit. Takže slušný námět by jsme tu měli a povedlo se i obsazení hlavního hrdiny. Bohužel se Gavrasovi nepodařilo zvolit ten správný poměr mezi komedií a thrillerem, takže výsledek je, že to není pořádně ani jedním. Vůbec si myslím, že film měl být buď tím nebo oním. netvrdím, že tu nebylo pár úsměvných scének či sekvencí, za které by se nestyděl kdejaký thrillerový tvůrce, ale dohromady mi to moc neladilo. Notabene když to byl všechno rozpláclé v přetažené stopáži. Tady bych se přimlouval za americký remake v komediální rovině. Třeba se Stevem Carellem. 50% ()
Zaujímavý pohľad do rodiny nezamestnaného v západnej Európe, ktorý trpí kvôli tomu, že sa jeho zamestnávateľ premiestnil do jednej z východoeurópskych krajín. Le Couperet je čierna komédia o tom, kam až môže obyčajného človeka dohnať to, že ho už nikde nepotrebujú. José Garcia v hlavnej úlohe je skvelý, ostatní okolo neho sú ľahko zameniteľní a dotvárajú mu iba krovie. Filmu sa dá vytknúť iba niekedy až prílišná kritika konzumu (ktorý si však hrdina rád dopraje) a trocha prepísknutá stopáž. ()
Tragikomický film o jednom ze zoufalců, kteří ve středním věku ztratí práci a jejich život se začne hroutit. Bruno se ovšem místo do cvokhausu nebo pod most vydá na svéráznou válečnou stezku. Příběh lehce připomínající Volný pád, ostrý a spíš mrazivý než k popukání. ()
Přesně takovejdle typ filmů má smysl točit - budou čím dál aktuálnější - absurdní nadsázka bude (už je) reálnější než to, čemu se říká "realita" - realita je absurdnější než jakákoliv či jakýkoliv vymyšlený příběh nebo horor - skutečný horory se odehrávají v "realitě" - todle byl jeden z nich. ()
Tímhle filmem se mi Costa-Gavras hodně přiblížil. Až ho nevidím jen jako tvrdého analytika a proklamátora politické pravdy, ale jako normálního člověka, který si potřebuje místy také oddechnout. A tady si oddechl celkem dost: Téma je samozřejmě ovšem vážné: co si má počít čtyřicátník, který je dlouhodbě nezaměstnaný. A kupodivu, ten, který to vyřeší (vezme zaměstnání, které je právě k mání), se oběsí a navíc je označen za zločince. Kdežto náš hrdina se chová naprosto nekonzistně (stačí, když se potom řádně osprchuje), aby nakonec přece jen uspěl (byť ve vlastních představách). ()
Že Kosťovi rudá (potažmo oranžová) sluší,vo tom žádná. Ovšem když do pazoury svému ,,hrdinovi" (jak néni rachota?, u popelářů berou furt a platěj!!) místo rudé vlajky vrazí třeba sekyru tak to de. ()
Strata zamestnania nie je nič príjemné, ale zabíjať kvôli získaniu zamestnania je už katastrofa. Film má veľmi pobavil. Geniálny scenáristicky nápad. A k tomu dobrý herci a fakt vynikajúci režisér. 9/10 ()
Sekera je partyzánským uchopením literární předlohy Donalda E. Westlakea, plodného spisovatele zločineckých románů. Řecký partyzán Costa-Gavras podnikl svůj filmový útok na kapitalismus a jeho negativní dopady při agresivní soutěživosti. Kapitalistické náboženství povoluje páchání trestných skutků, pokud není čin odhalen a prokázán, vždyť peníze jsou jen na prvním místě a nad ně nic jiného není. Zvyšování zisků se často neobejde bez neblahého snižování životní úrovně, neboť jistota je v ekonomických hrátkách kapitalistického uspořádání pouze náhodnou a proměnlivou veličinou. Průběh děje má dynamickou rychlost pohybu a neobejde se bez cynického odlehčení a ironických souvislostí. Účinnou zbraní partyzánštiny je Bruno Davert (zajímavý José Garcia), vysoký manažer papírenského průmyslu, toho času nezaměstnaný. Papír je přeci tím smyslem života, znamená peníze a mnohem lepší životní úroveň. Vnitřní pocit vlastního selhání a všeobecné prostředí ekonomického zefektivnění zvyšuje tlak vnitřního pnutí a hněv vzdoru. Cesta vede přes popření lidskosti vnitřního světa, to si kapitalistický svět žádá své oběti. Hlavní ženskou postavou je Marlène Davert (příjemná Karin Viard), Brunova starostlivá a obětavá žena. Změny partnerova chování nelze přehlédnout. Výraznou postavou je zde Raymond Machefer (sympatický Olivier Gourmet), inženýr chemie na Brunově vysněné pracovní pozici. Ale ani manažerská práce není spolehlivou zárukou osobního štěstí. K výraznějším postavám patří také Gérard Hutchinson (zajímavý Ulrich Tukur), bývalý vysoký manažer z papírenského průmyslu po pěti letech podřadnější práce. Rozpad hodnot dosáhl kritického stavu před úplným zhroucením. Z dalších rolí: Brunův syn v pubertálně lehkovážném pokoušení krajních mezí Maxime Davert (Geordy Monfils), Brunova poslušnější dcera Betty Davert (Christa Théret), inženýr chemie v barmanské pracovní pozici Étienne Barnet (Yvon Back), sérii vražd bývalých papírenských manažerů vyšetřující policejní inspektor Kesler (Thierry Hancisse), manažerské adepty zpovídající náborová manažerka Iris Thompson (Olga Grumberg), poštovní úřednice PO boxů (Yolande Moreau), Maximův přečin prošetřující policejní inspektor (Serge Larivière), manželský poradce Quinlan Longus (Dieudonné Kabongo), vstřícný automechanik (Jean-Pierre Gos), obětovaný bývalý papírenský manažer Edouard Rick (Philippe Bardy), jeho počestnost mladé dcery bránicí manželka (Luce Mouchel), či nový dravec na obzoru (Vanessa Larré). Costa-Gavrasův film Sekera je provokativním partyzánským přepadením, ale svého zamýšleného dopadu není schopen dosáhnout v plné míře a stává se více kriminální zábavou a méně niterným zneklidněním. ()
Toto je jeden z tých filmov európskej produkcie, ktoré majú výborný námet, scenár aj réžiu a dokonca by mali aj veľký potenciál, ale chýbajú im americké doláriky :) Verím, že toto je presne ten typ filmu, ktorému by neuškodila drahšia výprava a netelevízne spracovanie. ()
Jakmile někdo z vás dostane vyhazov, tak se seberte, pořiďte si pistol a běžte to řešit. Vždyť bez práce nejsou koláče a ješte k tomu šlechtí. Přece si nemůžeme dovolit být doma. To radši své konkurenti postřílejte. Blahopřeji. Právě ste viděli návod jak si posrat život. ()
Reklama