Režie:
Henry KosterScénář:
Daniel TaradashKamera:
Milton KrasnerHudba:
Alex NorthHrají:
Marlon Brando, Jean Simmons, Merle Oberon, Michael Rennie, Cameron Mitchell, Elizabeth Sellars, Charlotte Austin, Evelyn Varden, John Hoyt, Alan Napier (více)Obsahy(1)
Výpravný kostýmní film natočený podle románu Annemarie Selinko líčí osudy krásné měšťanské dcery Desirée (Jean Simmons), která se zamiluje do mladého Napoleona Bonaparta (Marlon Brando), když byl ještě neznámým generálem na začátku své kariéry. Ten se ale ožení s mladou Josephinou a Desirée se provdá za francouzského maršála (Michael Rennie), který je později zvolen švédským králem. I když Desiree miluje svého manžela, stále sleduje osudy své první lásky, od Napoleonových vrcholů až k jeho úpadku. (Sofia)
(více)Recenze (33)
Skvělý příběh s na mě až příliš úlysným Marlonem. ()
Oscar 2 nominace: Výprava, Kostýmy ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $9,000,000║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Povedený romantický film, který Napoleonovu kariéru shrnuje zase z jiného pohledu. Ovšem nejde tu jen o Bonaparta, Jean Simmons jako malá prodavačka, jako manželka maršála Francie, jako královna švédská a především jako osudová císařova žena provází snímkem, a především ona může za velmi vyrovnané kvality celého díla. Marlon Brando v roli pyšného a silně arogantního Bonaparta neměl příliš prostoru na to, aby se svou postavou čaroval jako obvykle, ale to jeho výkonu na kvalitě neubírá. Pochválit je třeba i krásné kostýmy a výpravu celkově. Také Marsellaisa jako ústřední hudební téma funguje výborně. ()
Vypadat Napoleon opravdu jako Marlon Brando zamlada, tak se napoleonské války nekonají, protože dámská část Evropy by tu pánskou přiměla něžnými slovíčky nebo hrubým násilím zůstat sedět doma a dát císařovi, co je císařovo. Takhle si to v realitě musel Korsičan vybojovat a nakonec stejně ostrouhal, ale tady nám ve velkolepé kostýmní podívané může dělat společnost donekonečna. ()
Musíte na to mít chuť-správnou náladu, ústřední her.dvojice je parádní. ()
Trochu pohádka, nádherné kostýmy, ale hlavně podívaná na charismatického Marlona Brando. ()
S despektem jsem přistupovala k americkému romantickému filmu, který se rozhodl zabrousit do dějin Evropy. Despekt se záhy změnil v respekt, neb jsem se celou dobu výborně bavila. Jo, bývaly doby, kdy i v USA se točily dobré filmy. ()
Kostýmový slaďák o fašistickom generálovi a fašistickej pipke, ktorá "tak nejak" preplávala temným obdobím Európy, ktoré dnes vďaka času, ktorý údajne všetko vylieči, nazývame hrdinským.To aby sme sa začali tešiť na občana Hitlera a občianku Braunovú (alebo koho). Nič sa nedá robiť, je vopred zrejmé, čo divák môže čakať od historickej romantickej životopisnej drámy nakrútenej v Hollywoode v 50-tych rokoch, preto viac úžitku narobím, ak zaujmem postoj skôr k samotnej koncepcii filmu (mimochodom Marlon Brando svojou mierne zavalitou postavou útleho Napoleona nepripomína). Dokážem si však predstaviť, ako vysoko bol tento majsterštyk hodnotený v období, kedy sa premietal v tých nádherne šialených filmových palácoch z 20-tych rokov v arabskom, egyptskom či aztéckom štýle, drahších ako európske operné domy. To ma vedie k užitočnému zamysleniu, nakoľko vlastne mimofilmové aspekty filmovej percepcie dokážu ovplyvniť posudzovanie filmovej kvality. PS: Ale ten empírový dizajn je fakt super, v Chateau Malmaison som raz strávil celé popoludnie a dosvedčujem, že jeho filmová podoba je pomerne úbohá. ()
Nikdy som nechápal Napoleonov spločenský status ako hrdinu, rovnako ani ten Alexandrov. Oni od Hitlera nemali vôbec ďaleko a som rád že som videl film, ukazujúci ho ako fanatického masového vraha. Všetko však v zromantizovanom prevedení. To nevadí, chýbali mi však vo filme o Napoleonovi bojové a masové scény. Ani to však výraznejšie nevadí, problémom je skôr ich tragická láska. Prečo dlhé roky miluje takéhoto muža inteligentná Desirée, keď má doma milujúceho manžela, ktorý to má v hlave oveľa viac zrovnané? Ani to nakoniec až tak neprekážalo, takže bola na spadnutie aj štvrtá hviezda. ()
Lepšie spracovanú postavu Napoleona Bonaparta, ako v prevedení Marlona Branda, som ešte nevidel. Uhrančivý pohľad, postoj, chôdza, gestikulácia, pán herec si dal záležať, to je skoro na Oscara. Je dobré, že vznikol takýto film, ktorý je asi jediný svojho druhu venovaný okrajovej osobe, ktorá ale vo víre udalostí zažila toho veľa. Jean Simmons bola dobrou voľbou, film je poňatý romanticky a taká skutočne aj Desirée podľa mnohých dokumentov voči Napoleonovi bola. Bernadotte bol tiež vhodne vybraný zjavom, jeho slovné prieky s Napoleonom sa nezdajú ale veľmi pravdepodobné predovšetkým z čias revolúcie, čo je na škodu scenára. A pre užívateľa MIMIC: Nehraj sa tu na historika (považuješ sa len za historika umenia, teda sa vyjadruj radšej k obrazom), označiť Bernadotteho a jeho ženu za fašistov môže len poloblázon alebo analfabet. Ďalšiemu užívateľovi Andertonovi chýbajú vo filme o Napoleonovi bojové scény, pritom asi zabudol prečítať názov filmu. Nejak sa tu pomaly prestávajú v skutočnosti komentovať filmy a pár jedincov predtým, než sem pridá ten svoj „komentár“, si ho ani neprečíta, intelektuálne sa tu vyzvracia a niektorí neváhajú sem vložiť názor, hoci sami tvrdia, že film ani nepozreli do konca. ()
Miluju knižní předlohu, která je pochopitelně o moc lepší. Jenom proto nemůžu jít do plných. Jinak je ale film hodně koukatelný i navzdory svému stáří. ()
Krásný film podle stejnojmenné knížky od A.Selinko. Napoleonův vzestup a pád z pohledu jeho první velké lásky Désiréé - krásné kostýmy, prostředí, lahůdka pro romantiky a pro milovníky klasických filmů z 50.let. ()
Velice působivé historické romantické drama. Brando je Napoleonem každým coulem, i když jeho postava není tou hlavní. Tou je samozřejmě Desiree Jean Simmonsové. Hodně sympatický herecký výkon předvedl Michael Rennie, který si zahrál maršála Bernadotta, budoucího švédského krále Karla XIV., zakladatele současné vládnoucí švédské dynastie. ()
Nepovedený romantický film...jen ten Brando tu vyčnívá z moře kýče a kostýmů a alespoň kvůli němu to stálo za vidění. ()
Hurá hurá, náhoda mi prihrala do rúk tento film a som vďačná. Spoznala som ďalšieho potomka povojnovej produkcie, ktorá si žiadala šťastné príbehy a romantických hrdinov. A ďalší film týkajúci sa do kráľovských rodín typu Sissi, Mladosť kráľovnej Viktórie, The Swan (vypadli mi ďalšie..) so ženskou hrdinkou. ,,The two most outstanding men of our time have been in love with you and you are not a real beauty but you have a way with you." Je svojská, svojhlavá, trošku neznalá a velikáni jej padajú k nohám. A ešte akí. Marlon Brando pre mňa konečne dokázal, prečo kedysi mohol byť považovaný za zvodcu. Aj on má "a way about him", svoj štýl. Nie jeho vzhľad ale tá jeho sila, podmanivosť. Uf. A správny chlapík Michael Rennie s jeho výškou a hruďou, na kt. sa dá plakať... Je jasné, že táto trojica ma zlákala. Ešteže čas vo filme letí. Keby plynul trochu reálnejšie, vzťahy by si neuchovali svoju dynamiku a chémiu. A pytačky by nenastali po tak krátkej známosti. ;) Ešteže stará láska nehrdzavie. Mnohé repliky hlavnej hrdinky majú asi pôsobiť vtipne no.. neviem. Trošku ju znevažujú svojou neukázenosťou. Asi to má byť časť spomínanej svojskej atraktivity. Hlas hlavnej predstaviteľky mi veľmi pripomínal Audrey Hepburn.__ Zle som rozumela, alebo malo byť „you are more nourished“ pokladané za kompliment? :) Film často zaváňa klišé z červenej knižnice. Ale príjemné pocity z filmu prekryjú jeho škvrny na krásne. ()
Dekórum stolce, metály majestátnosti a kult pompéznosti harlequinských kudrlinek, mýtů lásky příznačné, rozdrobené v historii propustné. Meč vladařův, žalm moci, audience spiklenectví dívčích románků. Oblažena nitkami zákoníků charismatického svůdce suverénnosti Marlona Branda, který "urovnává" límečky soukromých privilegií napoleonské garderoby. ()
Jedna z prvých rolí Branda. Už v nej cítiť to jeho svojské hranie. Ale hlavnou protagonistkou je rozkošná Simmonsová, aj keď iba v roli rozmaznanej a naivnej mešťanky. Nejedná o žiadne výpravné historické dielo, ale o konverzačnú romantickú drámu z čias napoleonskych vojen, a to dosť naťahovanú. Ak by bola "prerušovaná" nejakými tými vojnovými ťaženiami či aspoň strategickou alebo vojnovou prípravou, bolo by to určite záživnejšie. Potešila ale pekná farebná kamera a spomínaná Simmonsová. ()
Dívčí příběh z napoleonských dob, který nejde do podřepu před historickými situacemi ani osobnostmi a se scénáristickou jistotou s lehkostí proplouvá vyprávěním, sice pevně ukotveným v romantickém žánru, ale současně plným rozmanitých zpestření, která provázejí osobnostní zrání postav. Nádherná ústřední trojice. "Neopouštějte ho, Desirée. Až ztratí moc, bude někoho potřebovat." ()
Kniha je mnohem lepší. Román Annemarie Selinko není harlekýnem v historických kulisách, ale obraz Napoleona a jeho doby „viděný stále trochu udivenýma očima jeho bývalé snoubenky“ (alespoň tak nějak to stálo na přebalu). Filmová verze je pochopitelně i bohužel hodně zjednodušená a totéž platí i o Désirée. Jean Simmons mi připomínala Vivien Leigh v roli Scarlett, její postava se ale projevuje jako královna všech naivek, Michael Rennie je v roli maršála Bernadotta poněkud prkenný – uvažte ale, jak tuhé se tehdy nosily límečky. :) Těm, kdo neznají předlohu, bude děj nejspíš připadat příliš překotný, a historiky trefí šlak z absence bitev, ale Napoleon Brando je špičkový a naprosto souhlasím s Faidrou – kdo ví, jak by to v Evropě vypadalo, kdyby takhle vypadal jeho předobraz. ()
Reklama