Režie:
Michael WinterbottomScénář:
Frank Cottrell BoyceKamera:
Marcel ZyskindHrají:
Steve Coogan, Rob Brydon, Keeley Hawes, Dylan Moran, Shirley Henderson, Gillian Anderson, Elizabeth Berrington, James Fleet, Stephen Fry, Naomie Harris (více)Obsahy(1)
Inspirací tohoto neortodoxního filmového díla je román Život a názory blahorodého pana Tristrama Shandyho, který napsal britský pastor Laurence Sterne v letech 1759–1767. Rozsáhlý román, patřící k anglickým literárním skvostům, byl považován za nezfilmovatelný, ale Winterbottom jej přetvořil v pozoruhodně invenční podívanou. Když Tristram Shandy začíná vyprávět svůj životní příběh, ocitáme se v 18. století. V dramatickém okamžiku hrdinova zrození však zjistíme, že jsme přítomni natáčení filmu. Za hereckým představitelem Shandyho Stevem Cooganem přijíždí jeho žena se šestiměsíčním dítětem, pronásleduje ho novinář, objeví se i jeho agent... „V knižní předloze je procesu psaní věnováno tolik prostoru, že jediný způsob, jak jej reflektovat, byl tento,“ říká režisér, který ve svém filmu složil poklonu i svému oblíbenému režisérovi R. W. Fassbinderovi. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (113)
"Shoe Issue! "Kouzelně hravá narativní hříčka, která dokáže překvapovat takřka v každém momentu stopáže. A nutno dodat, že překvapuje více než-li příjemně a originálně, byť někdy až moc "za každou cenu". Již od úvodních potitulkových záběrů, kdy je citována scéna z Umělcovy smlouvy je jasné, že Tristram Shandy a příběh jeho početí nebude patřit k vážným dílům. Ovšem jaká smršť inteligentní mystifikační zábavy poté následuje hraničí místy až s genialitou. Obvzláště scenárista Frank C. Boyce a režisér Michael Winterbottom excelují. Dokonalý příklad, že nezfilmovatelnou knihu lze adaptovat... I když, pravda, tak trochu po svém. ()
Michael Winterbottom patří mezi nejzajímavější režiséry, které jsem na MFFKV objevil… Z filmu Code 46 jsem byl nadšen, Devět písní se mi moc líbilo, Cestu do Quantanama považuji za ideologicky mimořádně problematický, ale opět skvěle natočený film a z Tristrama Shandyho jsem opět nadšen. Už od prvních záběrů snímek zdánlivě aplikuje brechtovský model, kdy je divákovi neustále připomínáno, že sleduje film… Poté zpochybňuje jednu vyprávěcí linii za druhou, jedna rovina reprezentace proniká do další, a když už se vzdáte možnosti, že byste se napoprvé mohli v těch vyprávěních ve vyprávěních ve vyprávěních vyznat, vyskočí film z roviny "adaptace knihy" do roviny "filmaři se pokoušejí zfilmovat nezfilmovatelnou knihu". Z objektu sledování se stává objekt vyprávění a do popředí vystupuje sám štáb v čele s hercem Stevem Cooganem... Přechod do filmu o filmu a sledováním zoufalství filmařů při adaptaci knihy, která je filmařsky jen těžko uchopitelná, aniž by se samotný děj knihy stal zcela okrajovým, považuji za geniální filmařský nápad a snímek sám z tohoto občas až absurdního vztahu dvou světů dokáže vydolovat maximum. Mimořádně rychlý film inscenuje jednu absurdní rovinu za druhou, postavy/herci nepřestávají mluvit a snímek vytváří další podzápletky z prostého porovnávání různých skutečností a jednotlivostí. Vztah film/kniha je postupně rozšířen na vztah realističnost/nadsázka, umělecký film/zábavný film, vysoké podpatky/nízké podpatky, nehledě na neustálé rozmíšky mezi herci v hlavních/vedlejších rolích (podle toho, koho se zeptáte). Vynikající je však hlavně nápad v úplném závěru, kdy si najednou nejste jistí, co vlastně celý štáb v projekční místnosti sledoval… Pevně doufám, že Tristram Shandy bude konečně ten první Winterbottomův film, který by mohl být zakoupen i do naší distribuce. Je zábavný, neotřelý a za každých okolností nápaditý. ()
„A ptáka vám ukážu za chvíli.“ Boží! Steve Coogan hraje Tristrama Shandyho, hrdinu nadčasového postmoderního románu Laurence Sterna. Steve Coogan hraje Stevea Coogana, hrdinu vlastního života, který aktuálně zápolí s natáčením nezfilmovatelného románu Život a názory blahorodého pana Tristrama Shandyho. Michael Winterbottom neprolíná fikci s realitou nijak komplikovaně. Je snadné rozlišit dění na place od dění mimo něj či v hrdinově hlavě, zajímavé a mozek zavařující a mysl zamotávající jsou teprve otázky vyrůstající okolo. Existuje nějaká nezpochybnitelná pravda? Jsou naše běžné životy patetičtější než příběhy fiktivních hrdinů? Proč mnohdy snáze přijímáme fabulaci než realitu? Kolik druhů lží existuje? Těžko popsat, co všechno mi během těch devadesáti minut (kéž by byl Tristram delší) proběhlo hlavou. Unikátní film. 90% Zajímavé komentáře: Douglas, DaViD´82, Eddard, Iggy, dezorz, Wallas ()
║Rozpočet £2,8milióna║Tržby USA $1,253,413║Tržby Celosvetovo $3,931,982║ ()
Scénář: Frank Cottrell Boyce .. Absolutně absurdně originální nápad, jak zadaptovat další z tzv. nezfilmovatelných knih, tentokrát klasiku anglické literatury Život a názory blahorodého pana Tristrama Shandyho od Laurence Sterne. Scénář je hodně o suchém humoru, improvizaci, narážkách a servíruje promyšleně chaotický sled scén z filmu, jeho natáčení, tu v rovině přítomnosti tu v minulosti, avšak stále přehledně a rozhodně divácky vděčně. Steve Coogan jako Steve Coogan má neuvěřitelný nadhled a je prostě neodolatelný, stejně jako většina ostatních účinkujících, byť se mihnou jen na chvíli. Po zklamání (a nudě), které mi Michael Winterbottom připravil snímkem Code 46 jsem se pro změnu výborně bavil.. Nechť ho prokleje Otec, který stvořil člověka. Nechť ho prokleje Syn, který za nás trpěl. Nechť ho prokleje Duch svatý, který nám byl ve křtu dán. Nechť ho prokleje svatý kříž, na němž Kristus, nad nepřítelem zvítěziv, pro naši spásu pněl. ()
Román Život a názory blahorodého pana Tristrama Shandyho jsem bohužel ještě nečetl, takže jsem měl s tímhle dílem co do činění čest poprvé...a nebyl to věru jednoduchý zážitek:-) Tahle filmová ,,adaptace" je totiž totální postmodernou... Nejdříve to opravdu vypadá na, byť osobitou, filmovou adaptaci románu, pak se ovšem tato linie vyprávění zvrtne a začne to vypadat na film o filmu, stylizovaně dokumentární snímek o neortodoxním natáčení neortodoxního filmu... Poté se ovšem naboří divácká percepce i téhle linie a začne to vypadat na film o Stevu Cooganovi... Divák tu může nalézt třeba rozměr filmu Monty Python a Svatý grál, kdy do mizanscény předhistorické mýtické Anglie vtrhne současný policejní sbor a začne rozhánět filmový štáb... Klíčovým faktorem zdá se býti právě herec Steve Coogan - podobně osobitou úlohu sehrál již ve filmu Nonstop párty, nyní se však jeho účinkování ve filmu posunuje ještě dál směrem k Andy Kaufmanovské mystifikaci a hře s divákem... není náhodou, že oba filmy režíroval Michael Winterbottom a jeho tvůrčí princip záměny fikce s realitou, jejich vzájemné promíšení a výsledný narativní slepenec držící nějakým zázrakem pohromadě. Tenhle film je vlastně strašný chaos oživený zajímavě řešenými střihovými přechody, synkretismem a odkazy doslova do všech epoch dějin kinematografie (němá groteska, bratři Marxové, Statečné srdce, německý poválečný film, Al Pacino, Akta X - úžasná byla role Gillian Anderson, která ve filmu hrála, ovšem její postavu nakonec vystřihli:-))) a také v podstatě narační tok, nepřetržitý proud řeči, což má patrně symbolizovat relativizaci slova jako takového (ve vztahu k našemu ,,informačnímu věku"). Zajímavá je významová rovina filmu - už v názvu samotném obsažené pojmy ,,ptákovina a bejkárna" napovídají o dodržení postmoderního přístupu - natočit umělecký film o ,,ptákovině" je skutečně příznačné a s okolnostmi obeznámenému ,,poučenému divákovi" to také docela dobře funguje. Mám jen malou osobní výhradu - očekával jsem mnohem více humoru (a to myšleno obecně, nejenom toho ,,britského")... Podobné filmy: Monty Python a Svatý grál, Monty Pythonův smysl života, Nonstop párty ()
Ani má vymyšlená genialita, ani má sporná filmová erudovanost a ani narychlo svolané koncilium moldavských šamanů mi po skončení tohoto snímku nepomohli k odbornějšímu výkřiku, než: "Co to sakra bylo?". Zkrátka si nejsem jist, co mi tento film o filmu ve filmu chtěl sdělit. Že je těžké sehnat peníze na film? Že ženatí herci občas zasouvají do členek filmového štábu? Že mám při plnění manželských povinností natahovat hodiny? Nevím, ale absurdní zajímavost tohoto snímku mi připadala hrozně podivná. ()
Nazývat tohle komedii je totální kravina, nejenže to neni komedie, ale neni to ani jinak zajímavej film, snad jen ten začátek se dá označit za vtipnej a je i docela dobej, ale trošku mi vadilo zbytečný skákání v ději, nicméně jakmile se příběh přesune do skutečnýho života, změní se kamera na takovou tu, aby to rádoby vypadalo jako skutečnost, tak to jde do hajzlu, měl sem co dělat abych to vůbec dokoukal, prostě neskutečná nuda, spousty zbytečných nezajímavých a zdlouhavých dialogů a k tomu všemu nudnej děj, kterej prostě za žádnou cenu nedokáže udržet pozornost, strašná kravina, tady fakt nechápu to vysoký hodnocení ()
Jeden z nejoriginálnějších a nejvtipnějších filmů poslední doby. Michael Winterbottom dokazuje, že je jedním z nejzajímavějších režisérů současnoti. Prolínání fikce a reality je zde ještě dokonalejší než u Nonstop párty. Herecký ansámbl v čele s vynikajícím Cooganem se nebojí dělat si legraci z ničeho, ani sám ze sebe. A to říkám i přesto, že jsem literární předlouhu nějen nečetl, ale dokonce (rouhání!) vůbec neznal. ()
„Můj otec měl dvě domácí povinnosti, a protože byl systematický muž, rád je plnil obě najednou. První byla natahování hodin. Druhá byla radostnější.“ Se zhlédnutím filmu jsem dlouho otálel. Jednak proto, že mě jiné 2 režisérovy snímky příliš nenadchly, jednak kvůli tomu, že snad žádná kniha mi nebyla tak často doporučována jako právě onen „nezfilmovatelný“ román. Ovšem, když mi definitivně došlo, že k čtené podobě se prostě nedokopu, se zatajeným dechem a nejistým očekáváním jsem sáhl po té filmové. A že mě čekalo sakra velké a milé překvapení! Tristram Shandy je totiž obrovsky vtipný, originální a nápaditý výtvor. Propojení řekněme „natáčených“ s „natáčejícími“, tedy lidí, kteří hrají jak románové postavy, tak zároveň i sami sebe, funguje krásně bez jakýchkoliv zádrhelů, a já se obrovsky bavil, bez ohledu na „dějovou“ linii. Díky tomu divák dostává nejenom střípky ze samotného díla (baví vlastně všechny, i když samozřejmě historku o těch 2 povinnostech Tristramova otce, kterou jsem slyšel už před projekcí, lze s jistotou označit za nejvtipnější), ale i ze zákulisí natáčení, kde si tvůrci snímku zlomyslně pohrávají se satirou na filmový průmysl a jeho fungování (rozhovor v maskérně a následná neutuchající herecká rivalita, pasáž s dělohou, zkoušení horkého kaštanu, promítání levné bitevní scény, snová sekvence, filmové odkazy atd.). A samozřejmě publikum baví i herci, ti hrající sami sebe (hollywoodský host v podobě Gillian Anderson), ale i ti s „pozměněnou“ identitou (kupříkladu moji oblíbenci, tedy „šílený doktor“ Dylana Morana či „mamina“ Kelly Macdonald). Samotné ukončení filmu, tedy vulgární debata při hostině, bylo výborné, ale kvituju i tu hereckou kreaci při závěrečných titulcích (ne že bych u ní zrovna hýkal smíchy, ale to „uzavření kruhu“ hereckého sváru se myslím docela povedlo). Dávám slabších 5* a zároveň doufám, že se nám tímto snímkem začalo s Winterbottomem blýskat na další a hlavně lepší filmová setkání. „Groucho Marx jednou prohlásil, že problém s napsáním knihy o sobě je v tom, že ze sebe nemůžeš udělat šaška. Proč ne? Lidé ze sebe stále dělají šašky.“ ()
Odkaz vo filme, že kniha 'Život a názory blahorodého pána Tristrama Shandyho', ktorá slúži ako predloha, a o ktorej som v živote nepočul, je nesfilmovateľná, je fakt, ktorý je vyvrátený už len tým, že som ho videl sfilmovaný. Otázkou je však, na akej úrovni. Plusom je, že film nebol natočený v Hollywoode, kde by príbeh tohto charakteru asi ťažko niekto schopnejšie natočil, ak by sa do toho vôbec chcel niekto pustiť. No stále je tu niečo, a nie je toho málo, čo mi chýba. Štýl akým je to natočené mi dáva podnety a dojmy, že nie so všetkým si tvorcovia vedeli rady. Takisto aj žánrové rozhranie mi nesedelo úplne. Pristihol som sa totiž, že viac ma zaujímal (fiktívny?) pohľad na natáčanie a na život tvorcov. Príbeh samotný je vtipný, to áno, ale veď to bol román, takže neviem. Navyše je to moje prvé stretnutie Winterbottomom, takže charakteru réžie som bol otvorený, čo myslím prospelo. Naozaj je to celé vtákovina a volovina, s ktorou som bol nakoniec len celkom spokojný. 70%. ()
Proklatě vtipné a originální. ()
Geniální pohled do zákulisí natáčení nezfilmovatelného románu. ()
Vyfabulovaná fabulační bublina oděná do netradičního oděvu, nepředstavující ani rybu ani raka, jen podivně vyhlížejícího pavouka snovače, který se snaží obsáhnout řadu žánrů. A já se přichytil na jeho vábivou návnadu a uvízl jsem v jeho sítích. Pseudodokument spolu s pseudoadaptací nezfilmovatelného románového díla jdou ruku v ruce vstříc divákovi s otevřenou náručí a typickým britským humorem. Plusové body si pak můžou připsat fanoušci Black Books za Dylana Morena. ()
Tristram Shandy mi po dlouhé době připomněl, proč milovat film a to nejen jako konečný produkt, ale také jako specifický svět, který tvoří živí lidé (od režiséra přes herce až po pomocné producentky či kostymérky). Román Život a názory blahorodého pana Tristrama Shandyho má pověst nejenom nezfilmovatelné knihy, ale pro spoustu lidí rovnou nečitelné - proud vyprávění, který začne u momentu jeho narození je na chvíli pozastaven, aby nám Tristram vysvětlil nějaký detail, důležitý pro pochopení předcházejícího, ale z této odbočky se záhy stává hlavní linie, která je posléze nahrazena další odbočkou, atd. Celek je vlastně naprosto chaotická kopa nicotně zajímavých, ale svým způsobem úžasně vtipných kousků historek. A právě tuhle chaotičnost Winterbottom přenesl do filmové podoby geniálně. Nosnou oporou mu byl famózní scénář, na který by mohl být pyšný maesto Kauffman a parta vynikajících brtiských herců v čele se Stevem Cooganem, kterému musela jít hlava kolem ze samotné podstaty jeho role (kromě toho, že hraje ne moc lichotivě sama sebe, v samotném příběhu Tristrama má hned dvojroli) - zvládl to však na jedničku. Fanoušky Black Books potěší nemalá role Dylana Morana (s naprosto identickým "bernardovským" projevem), fandy X-files zase minirolička Gillian Anderson. Pro ostatní je tu spousta odkazů a citací jiných filmů (od Barryho Lyndona po Statečné srdce) a hlavně brilantně britský humor. Jediná škoda je, že tohle neprávem přehlížené dílko má pouhých devadesát minut. Ale ty, věřte mi, stojí za to! 90% P.S.: Silně nedoporučuju odcházet před koncem titulků! ;-) ()
Pět hvězdiček by se pro tuhle libovku možná i našlo, ale to by nesměla existovat Americká noc a vlastně ani Život v oblouznění. ()
Po dosledování jsem byl absolutně nadšen, ale vyprchává to rychleji, než bych si byl býval přál. To, čeho si na filmu Tristram Shandy cením, kromě plejády gagů, nejvíc, je jeho nepředvídatelnost. Nejenže jsem, i po přečtení brožurky, čekal tak trochu něco jiného, ale i v samotném snímku jsem si v duchu představoval, jak by se mohl tento vpravdě bláznivý příběh vyvíjet. V momentě, kdy jsem si byl jistý, že to by bylo přesně to pravé a co by se mi velmi líbilo, přišli tvůrci s něčím úplně jiným - skoro stejně dobrým :-), aby podobné překvapení zopakovali ještě několikrát, moji první ideální představu dočasně vymazali z paměti, jako již neuskutečnitelnou a na konci ji zcela neočekávaně prskli na plátno. No, trochu zmateně popsáno, stejně jako to dělá tenhle film :-), jo a hudba byla naprosto boží, jen nevím, komu by za to měli dát oskara, jestli Bachovi, Händelovi anebo Rotovi :-) ()
K tomuhle filmu jsem se dostal úplnou náhodou díky účasti Jeremyho Northama. Když jsem posléze uviděl cover a letmo přehlédl údaj, že film je točen podle románu z osmnáctého století (což je mé oblíbené období - obzvláště v anglických kulisách) věděl jsem, že do něj musím. Úvodní rozhovor obou hlavních herců při líčení o barvě škvíry mezi horní jedničkou a dvojkou Roba Brydona mne šokoval a začal jsem tušit, že koukám na něco jiného než jsem očekával. Ano bylo to tak. Ale nelituji. Film skvěle vystihuje shon při natáčení, je obsazen sympatickými herci a opravdu proložen britským humorem, jehož původ bych ve filmu ale ani tak neodhadoval z knižní předlohy, ale ze scénáře F. C. Boyce. Jedno je jisté a to je fakt, že pokud divák nezná knižní předlohu, bude logicky jen tápat a snažit se pochytit to co může, nebo co se mu podaří odvodit. Já knihu nečetl, což považuji při sledování za značné mínus. věřím, že film by pak mohl být z hlediska zážitku ještě lepší. Po té knize se pokusím podívat i když si nejsem jist, zda to bude skutečně tak čtivé, že je to považováno za literární skvost. Pro mne je leckdy už jen Dickens oříškem a to už jsme o dobrých 50 let dále a v devatenáctém století... Dávám 3 zvýšené podpatky. * * * ()
Nesmírně originální a unikátní adaptace 'nezfilmovatelného' románu, k jehož kostře se přistupuje skrze okázalé překrývání více linií a vypichování samotného tvůrčího procesu. V tomto případě je úplně nejlepší si vůbec nic o filmu nezjišťovat a nechat se bez přípravy pohltit neutuchajícím ohňostrojem postmoderních narativních hrátek, které ve vší sebereflexivitě snad nikdy nepůsobily tak zábavně. Steve Coogan hrající sám sebe, hrajícího dvě titulní postavy, nás provádí vysoce energickým pojetím filmu ve filmu, který postupně oloupává jednotlivé tematické slupky a od různých možností adaptace vlastní předlohy se dostává až k problémům v zákulisí, které by klidně mohly nastat, kdyby se Michael Winterbottom skutečně rozhodl adaptovat složitou knihu klasickým způsobem. Jde o geniální nápad, který celou dobu funguje na jedničku a vůbec nedává divákovi šanci k vyproštění - kdo by se také chtěl vyprostit, když si může vychutnávat jeden z vypravěčsky nejopojnějších a nejlepších filmů 21. století. Neváhejte a jméno Tristram Shandy si tučně zapište do případných filmových restů. 95% ()
Nechapu to. Asi si musim precist knizku. ()
Reklama