Režie:
Juraj JakubiskoKamera:
Stanislav DoršicHudba:
Petr HapkaHrají:
Jozef Kroner, Štefan Kvietik, Michal Dočolomanský, Jana Janovská, Eva Jakoubková, Jana Dolanská, Ivana Valešová, Jiří Císler, Martin Peterich, Zdeněk Blažek (více)Epizody(4)
Obsahy(1)
Cez osudy rozvetvenej rodiny murárskeho majstra Martina Pichandu režisér Juraj Jakubisko zobrazil život liptovských murárov v Hornom Uhorsku od konca 19. po začiatok 20. storočia. Stanete sa svedkami ich putovania za prácou, radostných i tragických udalostí v rodinách, ale aj následkov vojny, či iných politických premien. Fascinujúca rodinná sága na motívy románu Petra Jaroša je divácky najúspešnejšou v histórii domácej tvorby... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (48)
Toto je bezpochyby jedinečná sága slovenských dejín. Výborné spracovanie Jarošovho románu a neskonalé herecké výkony jednotlivých hercov. tu skutočne niet bezduchej postavy. Aj Jakubiskove vízie sú tu redukované a neprekážajú dielu. ()
„Znášajú med celé tisícročia. Jedna padne, druhá ju nahradí. Všetko ich nivočí. Mráz i my, ľudia. Ale včelstvo je tu stále. Vari večne.“ Zhmotnený magický realizmus. Juraj Jakubisko je úžasný epický filmár. Extravagantný, excentrický a introvertný zároveň. Mnohé scény môžu pôsobiť absurdne, ale v kontexte celkového príbehu napokon pôsobia fascinujúco. Dokáže stvoriť nenapodobiteľnú, až halucinogénnu atmosféru (bohužiaľ niekedy na úkor scenára, čo tiež nie je dobre). Nanešťastie, akonáhle sa pustí do tragikomického príbehu na priestore niekoľkých hodín, začne sa v parádnom karnevale strácať. Tempo stagnuje a atmosférické scény, snáď ani nepochádzajúce z tohto sveta, sa bolestivo striedajú s normálnymi, obyčajnými. To je i prípad - inak úchvatnej - Tisícročnej včely, nakrútenej podľa (výborného a vtipného) románu Petra Jaroša. Spisovateľ sa podieľal na scenári, filmové finále sa však napriek tomu od knižného veľmi líši. O 11 rokov staršie Červené víno (tiež epická rodinná sága odohrávajúca sa naprieč desaťročiami len s tým rozdielom, že včely vymenila za hrozno) je mi predsa len trochu bližšie, lebo o takej atmosfére, akou disponuje Tisícročná včela, síce môže Červené víno len snívať, ale zas má lepší scenár. Napriek tomu stojí štvorhodinový príbeh rodiny Pichandovcov bez debaty za hriech. Určite to najlepšie, čo slovenský národ natočil. Film som nevidel, ale miniséria je geniálna. Mohlo by sa zdať, že po odchode Krónera (ktorý hrá len v prvých dvoch dieloch zo štyroch) výrazne utrpí, ale ono je to umelecký zámer: z magickej prvej polovice sa v druhej stane temná dráma nevyhnutne smerujúca k takému koncu, k akému smeruje. Keď sa vo finále začne realita preplietať s "predstavami", je to úchvatné. Sranda je, že Jakubisko sa s tým fakt nebabral, u mnohých scén chýba základná logická vnútorno-dramaturgická štruktúra (videl som tento seriál stokrát, ale dodnes sa nájdu scény, u ktorých ani len netuším, či sa odohrávajú pár minút po predchádzajúcej, alebo o rok neskôr), no nielenže to nevadí, ale dokonca to má zásadný podiel na skvelej snovej atmosfére. ()
Krucifix, já si ještě kvůli Jakubiskovi začnu myslet, že Slováci rozumí magii mnohem víc než Češi. Dobová kruťárna se spoustou krásných detailů i více či méně nápadných nedokonalostí, nicméně raději se budu dívat na syna země kujícího srdce z nalezeného meteoritu, než na většinu toho, co se vyskytuje na televizních obrazovkách dnes. ()
Kdyby někdo položil otázku, který titul považuji za vrchol slovenské filmové tvorby, vzhledem k celkově nižší a po Listopadu 89 spíše skomírající produkci by bylo rozhodování poměrně jednoduché a výběr by se záhy zúžil na dva snímky: Obchod na korze a Tisícročnou včelu. Tu natočil Jakubisko na motivy románu Petera Jaroše a líčí v ní osudy jedné rozvětvené vesnické rodiny a na jejím příběhu mapuje emancipaci a vznik moderního slovenského národa. Po experimentech 70. let a následné odmlce způsobené normalizací Jakubisko dozrál a vytvořil svébytný styl magického realismu. "Magické" scény zde zapadají do konceptu filmu, nepůsobí násilně nebo zmateně a spoluvytvářejí atmosféru snímku. Z hlediska hereckého obsazení pracoval režisér s tím nejlepším, co mu tehdejší slovenská scéna nabízela, a vznikl film, který snesl přísné srovnání se světem a obstojí i v opakovaných reprízách. Kvalitám Tisícročné včely se Jakubisko přiblížil už jen v Sedím na konári, poté následoval citelný sestup kvality a tituly, které nesvědčily ani tak o uměleckém vývoji, jako spíš o tápání, vyhořelosti a později i ztrátě soudnosti. Celkový dojem: 95 %. ()
Natoľko senzitívna dráma o niekoľko-generačných osudoch tradičnej slovenskej rodiny na prelome 19. a 20. storočia, že som mal po jej skončení chuť napísať Jakubiskovi list, v ktorom ho prosím o pokračovanie. Na historických udalostiach krásne vykreslený život jednoduchých ľudí, ktorých zasiahli nemilé i milé udalosti a plynutím doby krásne odzrkadľuje témy maďarizácie, socialistických ideálov, modernizácie, technologického pokroku, migrácie za prácou, vojenskej mašinérie, nezmyselnosť vojny a veľa ďalších. Veľmi precízne charaktery a rozmanitosť postáv, herecky príjemné, režisérsky nápadité a scenáristicky vycibrené. Doporučoval by som dnešným stredoškolákom ako povinnú jazdu namiesto jednej knihy z povinnej literatúry. Odporúčam pozrieť si seriálovú podobu filmu, ktorej časti lepšie zvýraznia dané témy. 85%. ()
Neodpustím si pridať sem básničku, ktorá je v literárnej predlohe, no vo filme chýba (nezaručujem, že presne v tomto poradí): OD KAPUSTY RIŤ POPUSTÍ, OD MLIEKA RIŤ STRIEKA, OD HRACHU RIŤ V STRACHU, OD POLIEVKY PRDIA DIEVKY. A pre túto neospravedlniteľnú absenciu dávam seriálu len 92,666 %. Pozn. Hneď prvá veta obsahu tuná na čsfd je úplný nezmysel: "Seriál podle úspěšného dvojdílného snímku Juraje Jakubiska "Tisícročná včela". Len na vysvetlenie: Kinofilm Jakubiska vznikol zostrihom seriálu, čiže tento seriál nie je podľa filmu, ale film je seriálovým zostrihom. To za prvé. A za druhé by veta mala znieť keď tak takto: Seriál podle úspěšného románu Petra Jaroša "Tisícročná včela" a jeho volného pokračování "Nemé ucho, hluché oko". ()
Tak toto sme presne my. Sme ako tie včely, iba robota nás spasí. Nič nám nezostáva len robiť, aby sme vyžili, ako sa patrí. Veru, sme my ako tie včely. My, Slováci. Národ slovenský. Chcete vedieť aké máme nátury a čo drieme hlboko v našich dušiach? Nádherne, silne poeticky, to vykresli spisovateľ Peter Jaroš vo svojej knihe. Veľmi dobre sa to číta. Krásna, ľúbozvučná hra so slovami a citmi. Slovenský režisérsky guru Juraj Jakubisko túto literárnu predlohu taktiež bravúrne spracoval. Tým pádom sa môžeme pochváliť hneď dvoma skutočne výnimočnými umeleckými dielami. Perfektný román a päť hviezdičková filmová adaptácia. "Tisícročná včela". ***** ()
Neuveriteľne nádherná a nadčasová sága rodu Pichandovcov.Jedno z najkvalitnejších diel J.Jakubiska, v ktorom dokonale vykreslil charaktery, udalosti na prelome storočí, ale aj pohľad do života ľudí na vidieku. Vo filme/seriály/ účinkuje množstvo postáv, ale príbeh je vyrozprávaný s takou neuveriteľnou ľahkosťou a prehľadom, že sa v príbehu nemáte šancu stratiť. Jednoznačne a bezkonkurenčene dominuje J.Króner, ale herecké výkony ostatných predstaviteľov sú rovnako na vysokej úrovni. Často je príbeh ozdobený vtipnými scénami ale aj postavami, ktoré vždy, keď sa objavia, vyvolajú úsmev na tvári. Nezabudnuteľný u mňa ostáva J.Císler v úlohe pomstichtivého a nešikovaného maďara Belányiho s pamätnými hláškami napr. "Už si dobzučal Pichanda!". Hudobný doprovod od P. Hapky je magický a s Jakubiskom si rozumie. Vďaka bohu, že film spolufinancovali nemci a zaplatili pokračovanie príbehu po Krónerovej smrti. Komunisti mali pôvodne v pláne príbeh ukončiť jeho smrťou. Takže hlavne vďaka nemeckým markám sága pokračovala a vzniklo dielo, ktoré môžem kedykoľvek opakovane pozerať. Dlho čakám na vydanie DVD, ale niekde to viazne. Možno na Madagaskare ho už majú. 100%. ()
Poetický surrealismus slovenského Felliniho se mísí s drsnými obrazy života přelomu 19.a 20.století. Román Petra Jaroše ani zdaleka nedosahuje takové krásy a podmanivosti jako filmová sága Jakubiska. Život a smrt, láska a zrada, radosti i strasti, válka a mír. Podobenství, snové scény, magie....včelí královna, kulový blesk, roj meteoritů, v břiše velryby. Básnické obrazy i každodenních činností - večerní a noční cesta přes potok s pochodněmi dostává přímo magický rozměr. Silné herecké obsazení zvládá všechny nástrahy scénáře, dokonce i - pro Jakubiska typické - odvážné erotické scény. Josef Kroner je Pan herec, jedno hraje -li vážně či komediálně, zamilovaně či rozzlobeně. Scény, které předchází smrti jeho postavy, mrazí nejen obrazně, ale přímo doslova. ()
Tisícročná včela dokázala nemožné: podat otevřený výklad národní historie z hlediska marxismu-leninismu tak, že tomu mám i chuť věřit. Magický epos, který můžeme Slovákům závidět. Díky nahatým scénám to byla jedna z kultovních záležitostí mého dětství. ()
Jakubisko pred natáčaním Tisícročnej včely správne pochopil, že kúzlo historického seriálu, respektíve ságy spočíva v detailnom a pravdivom zobrazení reálií doby a v navodení jej atmosféry. Bohužiaľ akoby počas nakrúcania tento zmysel strácal a čím ďalej tým viac sem primiešaval svoje klasické ingrediencie, ktoré, povedzme si pravdu, už väčšine národa po rokoch tak trochu lezú na nervy. Ale dobre, aspoň sa jedná o silný autorský počin. Celá sila Včely však stojí na charizmatickej slovenskej hereckej smotánke, ktorá drží nad vodou aj slabšie momenty. Tie najsilnejšie sú tie, kde je Jakubisko čisto v područí látky a nepredvádza sa. Mám pocit, že prvé dve časti sú silnejšie aj napriek vojnovým a masovým scénam štrajkov v polovici druhej a asi to bude mať niečo spoločné s prítomnosťou Jozefa Krónera. ()
Tisícročnú včelu som nevnímal ako seriál, skôr ako poriadne dlhý film. Dlhý a dobrý, vynikajúci. Jakubisko mi je v mnohých ohľadoch pomerne cudzí, možno preto väčšinu z jeho tvorby nechápem a nepáči sa mi, počnúc už Kristovými rokmi. Ale jeho "epickú" tvorbu: Sedím na konári, Tisícročná včela a Perinbaba, obľubujem. Ospravedlňuje v mojich očiach všetko predtým i potom nakrútené, dokonca aj to nevidené. Včela je v dobrom slova zmysle slovenská (asi viac zásluhou Jaroša, než Jakubiska), je výborne nasnímaná, má fascinujúcu atmosféru doplnenú úžasnou Hapkovou hudbou. K tomu herecké obsadenie s excelentným Jozefom Kronerom v čele, tak čo by sme ešte chceli viac. Ani vlastne neviem, či existuje iný slovenský film, ktorý by som si cenil viac. ()
ČESKOSLOVENSKÁ TELEVÍZNA PREMIÉRA: ČST 1 = 28.7.1986, televízna verzia rovnomenného filmu (20.2.2011) ()
Jakubiskova epická dráma, ktorú si mal pozrieť pred začatím natáčania tej odpornej Bátoričky. Aby vedel ako kedysi natáčal veľkolepé historické fresky. ()
Jedna z najznamenitejších ság československého filmu, ktorej plody polo-snového a sociálno-realistického rozprávačstva vyvierajú v úchvatne poetický opus. Chudoba a vidiek ako priestorové centrum, nevera a kľučkovanie za lepšími zajtrajškami ako údel východiska každodenných útrap a udalosti sevírujúce plynulý a nekompromisný odraz doby. Výpravou vierohodné, herecky civilné, expresívnosť vychádzajúca z motivačných cieľov - tak ako úlohou včely je pracovať a v ohrození brániť sa, tak v našom svete sú naproti tomu činy kajúcnosti iba prázdnymi frázami. Samotné diely sú dĺžkovo rovnomerné, ale ich charakter napovedá tomu, čo chce Jakubisko v následných dramaturgických momentkách vyobraziť a najmä ako! A podľa toho miesi svoje ingrediencie z formálnej stránky hmlistých obrazov a rýchlej strihovosti a z tej naratívnej: špinavé sexuálne chute, nemravnosť, pudovosť. Pichandovci sú obkolesení svetom priemerne žijúcich Slovákov, ktorých silné maďarizačné prúdy a hrozby vojen odďaľujú z možných prežitkov hospodársky úspešných sezón a rodového usporiadania nástrahy a prekážky terminologicky označujúce ako TU A TERAZ, čím sa dynamika sústreďuje práve na momenty a terče, ako na schematické nákresy blízkej budúcnosti. "Peniaze, peníze, peňeži!" http://www.9em.sk/film-tisicrocna-vcela-i-ii/ ()
Ať už v seriálovém provedení anebo ve filmovém provedení, tohle je nesmírně zajímavá sága, která ukazuje, že máme v naší filmografii docela blízko i k surrealismu, respektive k magickým prvkům v realitě. A funguje to. Přitom se jedná o příběh, který je velmi realistický a velmi lidský, krásný i krutý. Jakubisko zde ukazuje svou režisérskou sílu a nebojácnost z velkého tématu. ()
Osudy rodiny murarskeho majstra Martyna Pychandu sa odohravaju na Liptove. Herci ako Kroner a Polonyi fajn, a aj prirodna sceneria sa dala, ale ludi typu Docolomansky som nikdy nemal rad. A motivy ako putovanie za pracou, prezivanie radostnych a smutnych udalosti v ludskom zivote, dedicske konania, tliachanie o medziludskych vztahoch, zmykanie vsetkych moznych i nemoznych emocii ..... su prilis malo na kvalitny serial. Taketo motivy a emocne stavy sa deju totiz poslednych 5 000 rokov minimalne /ano, spravne hovorite, ked tvrdite, ze aj v Starovekom Egypte napriklad/. Takze Jakubisko objavil motivy, ktore na Zemi funguju uz pekne tisicrocia. Fakt "uchvatna logika". 30 % ()
Osibně to považuji za nejlepší Jakubiskův počin. Předtím ani potom už to tak pěkně neuměl... ()
Absolutně nechápu všeobecné nadšení z tohoto "opusu". Pokud se na to dívám jako na popis těžkého života v horách v 19.století, tak stačí vidět jeden díl (další díly nepřinesou nic nového). Dívat se na to jako na rodinnou ságu radši nechci, protože mi byla celá rodina Pichandů dost ukradená. A občasné pojící "magické" prvky (včely, meteorit, vichr z hor) mi přišly jako vtip (scenárista asi nevěděl kudy dál). Pár hezkých scén a dobrých hereckých výkonů se tu najde. Ale má cenu kvůli tomu obětovat 4 hodiny života? ()
Co dodat! Dokonalé skloubení literární předlohy, skvělé hudby pana Hapky a nádherné výtvarné zpracování. Kvůli tomu miluju film! ()