Režie:
Vincent De BrusKamera:
Laurent MachuelHudba:
Germinal TenasHrají:
Christian Clavier, Jacques Villeret, Agnès Soral, Pierre Vernier, Annie Grégorio, François Morel, Daniel Russo, Judith Magre, Bernard Dhéran (více)Obsahy(2)
Jacques-Alain Marty, řečený JAM je charismatický šéf francouzské společnosti Vladis a vše se mu daří. Jednoho dne se u něj objeví porucha řeči, která je podle psychiatra spojená s traumatem z dětství a na kterou si JAM musí najít protilék. André Morin (Jacques Villeret) je účetní v jedné malé továrně na hračky. Je také drobný akcionář a tak se účastní valné hromady společnosti Vladis, na které JAM přednese projev bez jediného zadrhnutí. Zjistí, že protilékem na jeho "chorobu" je právě Morin a rozhodne se mít Morina stále u sebe... Jacques Villeret si bohužel v tomto filmu zahrál jednu ze svých posledních filmových rolí. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (17)
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $5,194,913║ ()
Humor založený na komolení slov na kterým byla postavena celá první čtvrthodina filmu, nepovažuju za nic vtipnýho. Takový humor s přehledem přebije Karel Schwarzenberg, který na tiskovce a v politických diskuzích vypadá jako když mluví ze spaní. Naštěstí s příchodem Jacques Villereta na scénu se dostaví ten jedinečný typicky francouzský humor, který mě dokáže dodat tak příjemnou náladu, že bych neměl problém ani s líbáním slimáků. Nepostradatelný pomocník je bohužel posledním filmem Jacquese Villereta, který krátce po natáčení tragicky zemřel a tím tak odešel jeden z mála chlapů, který dokázal dodávat úsměv na tvář mnoha lidem po celým světě a za to má tenhle malý sympatický tlouštík mě věčné sympatie. ()
"Snažím se jen co nejlépe dělat svou páci.. ptáci.. paci-paci.. Práci!" Byznysman Christian Clavier je tak nervózní z odpovědnosti za svou mamutí firmu, že se každý jeho veřejný projev sesype v hromádku koktání a freudovských přeřeků. Psychiatr Thierry Lhermitte mu poradí, aby zaměřil pozornost vždy na jeden bezvýznamný objekt a odstřihl se od všeho ostatního. Funguje to. ("Obětoval jsem svůj život, abych byl jedlička.. jeptiška.. Tohle je krabička dvaceti cigaret, viržinský tabák. Kouření způsobuje rakovinu a podle statistik umírá 48% kuřáků předčasně.. Obětoval jsem svůj život, abych byl jednička.") Fajn. Jenže s příchodem Jacquesa Villereta to začne být přitažené za vlasy. Villeret je jedním z mnoha drobných akcionářů Clavierovy společnosti. Protože je účetní a nemá vlastní život, rád chodí na valné hromady uvádět vedení firmy do rozpaků vlastními výpočty. Ukáže se, že za přítomnosti tohoto kverulanta Clavier mluví jako z partesu a proto si Villereta nastěhuje domů a vozí ho všude s sebou... Nepostradatelný pomocník není vůbec špatná komedie a spousta situací mě opravdu rozesmála. Jenže ten základní nápad, z něhož vycházejí, je tak chtěný, tak křečovitě vykonstruovaný a neuspokojivě zdůvodněný, že to filmu příliš často podráží nohy. Jinak rozhodně patří mezi ty lepší francouzské komedie posledních let. 60% ()
Tak, jak se mi líbí francouzské konverzační komedie, tak tahle nějak postrádala opravdu vtipné dialogy a i ten situační humor byl jako střelná zbraň bez nábojů. Vlastně to celé odpovídalo přístupu hereckých důchodců, z jakých se pomalu stávají dosluhující hvězdy typu Claviera, Villereta nebo Lhermitta. Je to jako kdyby v tahu hráli několik divadelních představení za sebou a potom šli filmovat. Vážně bych dával hvězdičky jenom za zásluhy. Celkový dojem: 45 %. ()
Clavier (jeho návštěvnické "Koukeeej" určitě nezapomenete), Blbci k večeři Villeret a Lhermitte - tihle tři v jednom filmu, a ono to nefunguje? Neustálé přeříkávání slov může být roztomilé v originále, hlasem Aleše Procházky vás ale začne brzy pořádně otravovat (neustále před sebou vidíte Claviera, slyšíte ale lehce umečeného Hankse z Šifry). Vždycky než se zasmějete, aspoň desetkrát si zaťukáte na čelo, protože Antidote je především lehce trapnou komedií. ()
Díky zajímavému nápadu a výborné dvojici herců se mohlo jednat o opravdu zábavnou komedii, která však doplácí na slabou režii, která nedokáže zajistit jedinou zajímavou nebo vtipnou scénu a nedovolí hercům se pořádně rozjet. ()
Komedie založená na nesourodé dvojici dvou totálně odlišných jedinců, v jakých si Francouzi libují. Tedy něco jako Dotěrný chlap, Drž hubu nebo Můj nejlepší přítel. Film jsem viděla s českým dabingem a i když dávám zpravidla přednost originálu, tady nelituju. Ta kadence koktání (?) Christiana Claviera by snad ani otitulkovat nešla. ()
Prva tretina filmu v ktorej Clavier neustale komoli slova je neskutocne otravna a zvysne dve tretiny su pre zmenu absolutne nudne. A ani Jacques Villeret, ktory bol tentoraz neskutocne nevyrazny, nedokazal tu katastrofu ani trochu ozivit. Velke sklamanie. 3/10. ()
POZOR SPOILERY. Podnikatel Marty začne najednou komolit slova. Této vady řeči se dokáže zbavit jedinně v blízkosti účetního Morina, kterého tedy začne mít neustále ve své blizkosti, ubytuje ho u sebe doma a pověří ho jako pobočníka ve své firmě. Nakonec zjistí, že příčinou jeho problémů je ztráta medvěda z dětství, kterého Morin vyrobil. Uffff, ačkoliv teď je bizární hlavně můj pokus o popis děje, tak tady mi přišlo bizarní hlavně tohle zakončení s mědvedem, které může papírově možná působi hřejivě, ale mluvení Claviera s medvědem a bratrský souboj o plyšáka na mě byl ke konci už trochu zbytečný úlet (a sledoval jsem sám a samozřejmě NAPROSTO střízlivý, takže jsem se ani neměl s kým se tomu vysmát nebo se u toho cítit dostatečně na tripu.:D) Škoda, že nejen tento, ale v podstatě všechny dějové kotrmelce (od hlavního nápadu až po zmíněné zakončení) působí trochu nuceně a nepřirozeně.Během Nepostradatelného pomocníka jsem si jinak párktát vzpomněl na o rok mladší snímek s Clavierem Zloduch Albet, který se mi líbil. Ten byl taky postaven na vděčém schématu střetu dvou odlišných lidí, střetu, a kultur, který částečně funguje i tady. Například scény u pana Martyho v bytě jsou fajné (až jsem skoro litoval, že pasáží jako večeře nebo prohlídka koupelny nebylo ve filmu více.). Clavierovi navíc tyhle zazobanci prostě jdou samy a HLAVNĚ Villeret je i v jedné ze svých posledních pořád roztomilý....a jak já chtěl vidět jejich spolupráci!!! Sice jsem naštěstí viděl viděl film originale, ale handicapem je, že komolení slov ve francouzštině Čecha moc nepobaví, a český dabing je v tomto případě opravdu jen na vlastní nebezpečí. Takže slovní úvod mi moc nesedl. Stejně jako náhlé zakončení do bizáru a scény s Clavierovými rivaly. Zbytek je celkem fajn oddychovka. Trochu random film taky neuškodí, hlavně před Vánoci. Random film, ale hlavně vyznamný svou hlavní dvojící. ()
Několik vtipných záchvěvů v moři nevýraznosti. Milá komedie s příjemným námětem, výbornými herci i trochou toho francouzského šarmu. Přesto mě tímto vyšeptalým filmem provázela nuda a setrvala až do dvouhvězdičkového konce. ()
Koupil jsem si Roblochon uvaril Tartiflette nalil si Cabernet Sauvignon... dal jsem si Creme Brulle...a Jacquis Villert je zkratka muj nepostradatelny pomocnik...navzdy ()
Toto uz Christian Clavier hodne prehnal - komedia len na zaklade komolenia slov. Jo, iste par scen je vtipnych, ale pri Clavierovom komedialnom talente sa urcite dalo z toho vytrieskat ovela viac. Jacques Villeret /Blbec k veceri/ bol vyslovene otravny. Francuzske filmy a hlavne komedie su uz len matnym odleskom zaslej slavy zo 60. a 70. rokov - Cetniky napriklad : 7 % ()
Je to průměrná francouzská konverzační komedie, od které jsem si díky hereckému obsazení sliboval mnohem víc. Koktání Christiana Claviera je sice legrační záležitost, ale s postupem času tak nějak opakovaný vtip přestává být vtipem. Pak přichází na scénu Jacques Villeret, díky kterému hlavní hrdina zázračně přestává koktat ale zase se mu tak trochu obrací život naruby. Docela mi vadí, že se tvůrci dost silně inspirovali slavným Blbcem k večeři. Ale to je možná právě to, co film zachraňuje, protože tento film nepřináší vůbec nic nového. 60% ()
Krásna ľahká klasická francúzska oddychovka, pri ktorej od smiechu plakať rozhodne nebudete, ale ani vám to vôbec nebude vadiť... ()
Clavier a Villeret se opět sešli v jednom filmu (Papy fait de la résistance) a opět to dopadlo dobře, jenže tentokrát si oba komici zahráli hlavní role. Film je zalidněný řadou zábavných postav a postaviček: JAMova oddaná manželka ochotná předstírat zlomenou nohu, aby nevyšla najevo manželova návštěva psychiatra (T. Lhermitte), Andréova sousedka a hospodyně Andrée vyvářející lidové pokrmy, JAMův aristokratický tchán ochotný sympatizovat spíš s komunistou než se svým zetěm, osobní řidič, který by si klidně kopl do šéfovy mrtvoly, drzá dcerka, podivínský bratr atd. Docela vydařená komedie. ()
Škoda té křečovitosti, a taky logika kulhá na obě nohy, přesto jsem se docela bavil. ()
Slabší komedie klasicky francouzského typu. Většina "vtipných" momentů se zakládá na přeříkávání se, které velmi záhy začne být ohrané. Dobrých hlášek minimum ("Co to tu smrdí? Nešlápl jsi do hovna?" :-), vtipných situací rovněž (veškerá "vtipnost" je zúžená na plyšovýho medvěda a piraňu zakousnutou do ruky). A to je imho trochu málo. 50% a ** i přesto, že mám moc rád Claviera, Villereta i Lhermitta a francouzskou komedii obzvlášť! ;-) ()
Reklama