Režie:
Herbert RossKamera:
David M. WalshHudba:
Irwin FischHrají:
Walter Matthau, George Burns, Richard Benjamin, Lee Meredith, F. Murray Abraham, Howard Hesseman, Ron Rifkin, Phyllis Diller, Fritz Feld, Archie Hahn (více)Obsahy(1)
Kdysi býval slavným kabaretním komikem, dnes má problém nezabloudit ve svém rodném New Yorku a nezmeškat tak konkurz pro roli v reklamě na bramborové lupínky. Willy Clark (Walter Matthau) denně svádí boj se senilitou, vlastní hrdostí i zámkem u dveří. Když mu jeho synovec, zneužívaný coby agent, zprostředkuje vystoupení v televizi, reaguje rezolutním „ne!“. Musel by totiž překousnout svou ješitnost a alespoň zčásti obnovit přátelství s Alem Lewisem (George Burns), bývalým kolegou, k němuž neřekl mimo jeviště jedenáct let ani slovo. Zkouška jejich výstupu je však neodvratná. Dokáže se Clark nakonec přeci jen povznést nad Lewisovo prskání a bodání prstem do hrudi? Film vzniknul podle broadwayské divadelní hry Neila Simona. (Matty)
(více)Recenze (27)
Hlavní představitelé tohoto bravurního snímku tvoří dvojice stárnoucích komiků Lewis a Clark. Humorné scénky na pódiích spolu tvořili 43 let. Byli jedna dvojice, jedno tělo a jedna duše. Lewis se ale jednoho dne rozhodl světla komiky opustit a to samozřejmě ovlivnilo i Clarkův život. Ten se teď nemůže smířit s tím, co mu jeho kamarád provedl. Dvanáct let spolu nepromluvili. Situace se mění v momentě, kdy přichází Clarkův neodbytný synovec (manažer) s opravdu zajímavou nabídkou; televize oběma nabízí vysoký honorář za natočení pořadu z historie komiky. Lewis a Clark tak mají spolu po 12 letech sehrát jejich nejznámější scénku. To se ani jednomu z nich ovšem nezamlouvá. Jednoduše naprosto unikátní film. Starý vtipně zapšklý Clark, který odmítá přiznat, že už senilní a starý zpomalený Lewis, který svými zlozvyky přivádí Clarka k šílenství. Opravdu nezapomenutelné duo. Tento film je takové menší odreagování s jemným humorem stárnoucích klaunů. - "Hello, who is this? Nevermind, it's the tea." ()
Oscar 1 : Herec VR - George Burns + 3 nominace: Herec HR - Walter Matthau, Výprava, Scénář - A ()
„Japonci prohráli válku a teď nám posílají samý šmejdy!“ Zmatený, žlučovitý dědek, který vás v autobuse pohledem „vím, co jdi dělal v pátek večer“ vyštípe ze sedadla, aby vám při vystupování mohl zanadávat, že překážíte ve dveřích. Takový je protagonista nekompromisně konverzační komedie Herberta Rosse a takoví vy rozhodně nebudete, když se čas od času zúčastníte obdobně vydatných hláškových orgií. Jeden chod briskně následuje další a nemít po ruce sklenici vody, hrozí mi zalknutí. Nechcete-li ovšem ty dva postarší pány urazit, dopřejte si v jejich zábavně nevraživé společnosti raději nějaký long drink. 85% Zajímavý komentář: Oskar ()
Walter Matthau je v tomhle filmu totální klasik. Cholerik až na půdu. A perfektně mu sekunduje George Burns, který se s Walterem snaží vyjít vstříc i přesto, že to vlastně vůbec nejde. Vzniká tak nekonečné množství neuvěřitelných scének, ve kterých Walter předvádí nadpozemský výkon neurotika, který tvoří scény, co si ani za boha se svojí povahou nedovedu představit. Celou tu dobu tahle komedie úplně jasně dávala najevo, jakým směrem bude směřovat a celou dobu to bylo tak nějak na tři, protože to bylo pořád tak nějak dokola. Závěr ale dokonal vše, protože předvedl něco, na co jsem v průběhu tohoto filmu dočista zapomněl – lidskost. ()
"Otec je ve výborné kondici, je jen trochu pomalejší. Telefon nechá zazvonit desetkrát a dopis otevírá dvě hodiny." Dva staří kabaretiéři, porostlí mechem a lišejníky, spolu mají dvanáct let po ukončení spolupráce znovu vystoupit v televizi, jenže se mají rádi asi jako Britové a Francouzi. Jeden z nich je žlučovitý dědek s náturou vyskakovacího nože a druhý senilní šťoural a slinomet ("Buď přestane prskat, nebo to budu hrát s deštníkem!") Zdá se vám to na dobrou komedii málo? Pak neznáte Neila Simona. Vstupte! patří k jeho nejlegračnějším a současně nejdojemnějším hrám. George Burns už byl skutečně starý, ale stojí za pozornost, jak bravurně zahrál zatrpklého dědka tehdy pětapadesátiletý Walter Matthau. Ta zarputilost, shrbennost, klátivá chůze... skoro ho podezírám, že když o dvacet let později exceloval ve filmech á la Dej si pohov, kámoši!, taky to jen hrál. ;-) 100 % ()
Pekná spomienka na časy, kedy film stál na niekoľkých dobrých hercoch a vtipných, nenásilných dialógoch. Tu sa to podarilo spojiť dokonale. Walter Matthau si už zahral mrzutého starčeka napríklad v komédii Postrach Denis. Lenže tu je ako Willy Clark 100- krát namrzenejší a 100- krát nepríjemnejší. A keď sa k nemu pridá trochu senilný Al Lewis, ktorého oscarovo zahral George Burns je isté, že príde hádka, v ktorej bude padať jedna hláška za druhou. Práve George Burns vyfúkol Oscara Bradovi Dourifovi, ktorý stvárnil blázna Billyho v Prelete nad kukučím hniezdom. Za hlavnú úlohu v Sunshine Boys bol nominovaný aj Walter Matthau, ktorý tu hral dobre, ale treba uznať, že proti Jackovi Nicholsonovi nemal šancu. ()
Aké je opozitum slova znášanlivosť ? Vôbec nie je zložité rozlúsknuť túto hádanku, na ktorej je viac-menej postavený celý snímok režiséra Herberta Rossa, nastavený podľa divadelnej hry Neila Simona. Sledovanie dvoch starších pánov, ktorí si pomaly aj nevedia prísť na meno, je zo začiatku celkom zaujímavé. Zaťatý je v prvom rade Willy Clark, ktorého neurotická povaha takmer bráni komunikácii nielen so snaživým synovcom Benom, ktorý je zároveň aj jeho agentom - manažérom, ale najmä je extrémne alergický na svojho bývalého kolegu zo šoubiznisu, Ala Lewisa, s ktorým pracoval desaťročia, a teraz je situácia na bode mrazu, pretože s ním neprehovoril dlhé roky. Húževnatý mladý muž nakoniec dosiahne svoje, že sprostredkuje stretnutie „nepriateľov” na pôde klasického najväčšieho nerváka z úplne všetkých nervákov, a herecký koncert Waltera Matthaua a Georgea Burnsa môže začať vo veľkom štýle, ktorý ma po čase prestával tak intenzívne baviť. Skrátka, herecká poloha Walta je po celý filmový čas prispôsobená tak, že liezol na nervy nie iba mne, ako divákovi, ale i 99% hereckého ansámblu, a to 1% patrí Benovi, ktorý ho pozoruhodne toleroval, že koľkokrát nevybuchol, ako nedávna sopka Agung na ostrove Bali. Brooklynský režisér sa v minulosti pochlapil aj s lepšími režisérskymi zárezmi, ale ide iba o môj uhol pohľadu. ()
Vtipná a zábavná konverzačka, ve které exceluje jako vždy výborný Matthau a zdatně mu sekunduje Burns. Věřím, že pokud by Matthauovým narážkám čelil Lemon, bylo by tu o hvězdu více. Přesto vtipné, možná jen zbytečně dlouhé. ()
Vydarená konverzačná komédia Neila Simona ( hru "Zlatí chlapci" sme mohli vidieť v klasickom divadelnom predstavení na Malej scéne SND od roku 1974 v podaní Ladislava Chudíka a Martina Gregora ) plná vrtochov samoľúbych rozhádaných kabaretných hercov na sklonku kariéry strieda smutné okamihy s iskrivým humorom. Predovšetkým Walter Matthau je neúnavnou vlajkovou loďou filmu. ()
Mám rád Waltera Matthaua, ale tu mi ten jeho otravný starý bručoun pripadal neznesiteľný. No a potom sa na scéne objavil druhý dedko, ktorému to už príliš nemyslelo a namiesto gigantickej spŕšky zábavy som sa dočkal neskutočnej nudy v ktorej sa dvaja dedkovia neustále hádajú aj keď sa vlastne majú radi. Ani to ich spoločné vystúpenie mi nepripadalo vôbec vtipné. Proste mi tento film vôbec nesadol. 4/10. ()
George Burns možná dostal za roli v této parádní komediální konverzačce oscara, ale pro mě je tahle show především koncertem nedostižného Waltera Matthau, ty hlášky co z jeho starého, neurotického Willy Clarka padaly, to byla jedna perla vedle druhé. Já se bavila nad míru dobře a doporučuji všem, kdo si chtějí zvednout náladu kvalitní komedií. ()
Oscara získal Burns, ale popravdě, Matthau ho převálcoval na plné čáře. Však to bylo v jiných kategoriích, tak proč ne. Plné inteligentního humoru a velice povedené. ()
Chlapci od Slnecnej ziary alebo aj Slnecnoziarovi chlapci zas u nas vyslo ako "Vstupte". No nic, necham to tak, hlavnou postavou vo filme je vyborny Walther Matthau /Dej si pohov kamosi 1 a 2, Prepadeni vlaku z Pelhamu/ v roli ukecaneho chlapika, ktory musi prekonat vlastnu jesitnost, aby sa zas objavil na javisku v divadle. Divadla velmi nemusim, ale Matthau dokazal povzniest aj takuto mne neprijemnu temu na aspon znesitelny priemer. Lebo vedel hrat - tu rolu neurotiuka som s mu sezral aj s navijakom. A z celeho filmu sa sinie ludskost a slusne dialogy. Skoda len tych par ovatovanych dialogov v strede. Nemuselo to tam, byt , prestrihat to a vyletim s hodnotenim vyssie : 65 % ()
Povedena konverzacni komedie o dvou senilnich dedcich, ktere dominuje Walter Matthau. ()
33. Zlatý Glóbus za rok 1975 - cena (3) - *Nejlepší film (komedie / muzikál), *Nejlepší herec (komedie / muzikál) - Walter Matthau, *Nejlepší herec ve vedlejší roli - Richard Benjamin + nominace (2) - Nejlepší herec (komedie / muzikál) - George Burns, Nejlepší scénář - Neil Simon ()
Vyjít s dvěma senilníma dědkama, který jsou na sebe alergičtí, může být problém. Zvlášť, když jedním z nich je Matthau, který opět podává perfektní výkon. ()
30. 01. 2014 (40.); téměř 50 letá spolupráce se nedá jen tak zahodit ()
Ještě v půlce sedmdesátek když člověk kouknul na komedii, dost často to byla nějaká staromódní konverzačka s Lemmonem či Matthauem. Tady je mladý agent se svatou trpělivostí, který se snaží domluvit společné představení dvou zestárlých komiků co se nesnáší. Matthau zde hraje k nepoznání namaskovaný starého dědka, jeho spoluhráčem je pro mě neznámý skoro osmdesátiletý Burns, který si za roli senilního dědy vysloužil Oskara (nechápu ale moc za co). Je to místy vtipné (titulní running joke vstupte, scénka v televizi, pointa), místy úsměvné. Ale taky zbytečně dlouhé, v podstatě divadelní a hlavně Matthau hraje sice famozně, ale tak neskutečně protivného, žlučovitého dědka, že ho člověk má chuť od začátku zabít a komedie s postavou kterou nesnášíte je na houby. Prostě průměr na 3* ()
Geniální. Myslím, že v tomhle filmu se vytvořil charakter, který pak Mathau ztvárňoval až do smrti. Dva vysloužilí komici, kdysi tvořící známé duo, kteří se nesnáší, ale musí vzájemné antipatie překonat, aby naposledy vystoupili ve vzpomínkové estrádě, která má být poctou jejich kariérám. Mezi oběma hlavními postavami to jiskří a jejich dialogy jsou obrovsky vtipné, zvláště pak ta spoustou slovních gagů nabytá scénka, kdy nacvičují začátek vystoupení a je třeba zaklepat na dveře. Prostě nejlepší film Waltera Mathaua. ()
Dvě naprosto odlišné letory, výborně napsáno. Holt, Neil Simon. V podání Waltera Matthaua a především George Burnse, mistrovské. ()
Reklama