Režie:
Luis MandokiScénář:
Oscar Orlando TorresKamera:
Juan Ruiz AnchíaHrají:
Carlos Padilla, Leonor Varela, José María Yazpik, Daniel Giménez Cacho, Paulina Gaitan, Jesús Ochoa, Adrian Alonso, Gustavo Sánchez Parra, Héctor Jiménez (více)Obsahy(1)
Jedenáctiletý Chava se stává hlavou rodiny poté, co jeho otec rodinu opustí uprostřed občanské války. V Salvadoru v 80. letech byli do armády nabíráni dvanáctiletí chlapci. Chava má ještě jeden rok nevinnosti před sebou, jeden rok, než ho odvedou do války mezi vládní armádu a rebely. Spěchá si najít práci, aby své osamělé matce pomohl platit účty, a zkušenost se soužením první lásky ke krásné spolužačce promění Chavovu rodnou vesnici ve hřiště i bojiště... Ozbrojen pouze láskou své matky a malým rádiem, které přenáší zakázané písně o lásce a míru, je konfrontován s nemožnou volbou mezi armádou a rebely. Chava se dostává do předem prohraného boje s časem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (79)
Bolo to fajn, dojímavé atď, ale na mňa to veľký dojem nespravilo. Videl niekto z vás Mesto Bohov? Tak toto bolo iné kafe.:-) ()
Film, který je jako OSN: poukazuje na zásadní skutečnosti, ale nic neřeší. 55% Zajímavé komentáře: mm13, Zakk, Gardenboy ()
Díky dabingu jsem si přišel, jako kdybych koukal na nějakou klasickou Jihoamerickou telenovelu, ve který se občas střílí. Ten byl totiž strašnej. Zdejší malý děti dabovali třiceti až čtyřicetiletý ženský na mateřský a chlapy, co si šlapali na jazyk a mluvili hubou desetiletýho kluka hrozně filozoficky. Bohužel je tady ten průser, že ty děti asi život chápou fakt trošku jinak. Každopádně, nedokážu si představit, že to tam existuje ve skutečnosti. Bohužel tomu ale tak je, a není moc jednoduchý to sledovat, i když je to film. Jenže to není jenom v tomhle případě, stejně tak to je v Africe a nikdo s tím nic neudělá. V tomhle případě to je výborně natočenej příběh, ke kterému chybí možná víc akce, aby občas nenudil. Ta akce samotná totiž pak dokáže rozpumpovat krev v žilách na sto procent. Sice je zbrklá, ale efektivní, a to se mi líbí. Hlasy nevinnosti, jako název, jasně popisují samotný film. Nekompromisní, krvavý, zvrácený a drsný. Jako celý svět v Jížní Americe a v Africe. Pro nás je to něco absolutně nepochopitelnýho, tudíž nepředstavitelně reálnýho, že ta husina, která se mi při filmu dělala je prakticky nic oproti tomu, co bychviděl v té kruté masožravé skutečnosti. To by mě teprv položilo. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $837,878║Tržby Celosvetovo $7,015,131║ Ďalší smutný príbeh o tom aká je ľudská povaha krutá a ako pri tom môžu trpieť deti, len škoda že to je podané tak chladno a len ťažko si to nájde cestu k človeku tak aby to malo hlbšiu rezonanciu. Celý film stojí hlavne na výkone hlavného predstaviteľa v podaní mladého Carlosa Padilla. /65%/ ()
Jeden z nejlepších filmů, co jsem kdy viděl ! Film, u kterého jsem na konci upustil nejednu slzu a nestydím se za to, je-likož mne to moc dojalo, a něco mi to dalo ! Bezchybný film ! ()
" Zlým světem nářek zní, dá se v něm žít jenom s trápením. Já přesto můžu vždy říct, že žít marné není". Jeden z mnoha výkřiků hrůzy, který zaznívá z úst dítěte jménem Chavi. Je ze země, která je nám na hony vzdálená a možná o ní víme jen velmi málo informací, jako třeba já jsem o téhle události věděla jen velmi kuse. Ze země, kde tváře dětí ztratily svou nevinnost, kde jejich nejčastějším místem pobývání bylo místo pod postelí a nebo na střechách jejich domovů, těch krabic, které držely pohromadě silou vůle, ale jim v danou chvíli zachránily život. Ze země, kde se každý chlapec bál dožít dvanácti let a kde střelba byla všudypřítomná. Přes veškerý ten děs to byly přece jen děti, které prožívaly mezi tím vším i své trampoty a krátké chvilky radosti, mezi které patří třeba jen ten kraťoučký dialog mezi Chavem a jednou prima holčinou : "Ty jsi tak pěkná. A ty ošklivý jak ropucha. Ale líbíš se mi". Kéž by nářek zmizel z dětských úst, ale co si budeme namlouvat, dlouho nebude.........syrové, smutné, beznadějné....... ()
Drsný, avšak ne výjimečný válečný thriller podle skutečného příběhu z bitevního pole - vesnice v horách v Salvadoru. 11-letý Chava, hlava rodiny, má starost, jak ve 12 letech nebýt narukován, a k tomu, jako "samozřejmý" bonus, jak přežít každodenní krvavé válčení v "jeho" vesnici a jak uživit a ochránit rodinu a kamarády. Nejsilnější momenty filmu nejsou přímo ty válečné, ale spíše ty civilní a "normální" - např. zpěv zakázané písně po dobu přestřelky na podlaze rodné chatrče, odvod 12-tiletých vyděšených branců přímo ze školy, nebo Chavovo popichování s první láskou Cristinou Mariou. Fandil jsem partyzánům, stejně je (pod názvem Osvobozenecká fronta Farabunda Martího) podporovalo i tehdejší Československo (a hlavně Kuba a Sovětský svaz), a denně jsme museli poslouchat ve zprávách, jak se jim v boji daří. Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=x6xwPYpdeAk ()
Tento příběh je jen jeden z mnoha... bohužel tisíců podobných. Nejsmutnější ovšem není to (pokud budu parafrázovat citát postavy Paula Rusesabaginy z filmu "Hotel Rwanda"), že nás u zpráv v televizi podobný příběh dojme a pak se zas vrátíme ke své večeři... Nejsmutnější je to vědomí, že stejně se chová celá G20. A nebo ještě lépe - ti hodní (třeba USA) chování vlády té či oné země ještě podpoří nějakou pěknou sumičkou dolarů. Ne zrovna dávno byla v novinách reportáž o výcviku írácké armády - na fotce v nejmenovaném deníku byl přitom sotva tak patnáctiletý kluk. ()
Strhujúci príbeh na vojenské udalosti a a hlavne ťažké životné podmienky v Južnej Amerike prostredníctvom očí malého (tentokrát jedenásťročného) chlapca sme tu mali už niekoľkokrát. No tieto príbehy majú takú silnú intenzitu príbehu, že je stále sa na čo pozerať. Obzvlášť, keď dajú pred film titulok, že ide o skutočné udalosti, tak to má na mňa väčší účinok. Príbeh je trošku jednoduchší, čakal som lepšiu zápletku, hlavne zo začiatku trošku nudí, no herecké výkony (malých) hercov, postupné naväzovanie citov s postavami a dramatický záver z neho spravili veľmi vydarenú filmovú udalosť. 80%. ()
Film, u kterého rozhodně nebudete koukat jinam než na plátno nebo televizi. Při představě těchto druhů filmů, mi běhá mráz po zádech, trochu mi to nádechem připomínalo Město bohů, ale bohužel se mu to nevyrovnalo. Děj zasazený do občanské války v Salvadoru mě zahltil, ačkoliv jsem vzdálen přes Atlantik a časově o 30 let, kdy jsem ještě neexistoval. Malý Carlos Padilla zahrál skvěle, a myslím si, že do budoucna nás ještě může mile překvapit. ()
Surový a bezvýchodný, nie však prvoplánový pohľad na deti uprostred vojny. Prekvapivo nie ich očami. 75% ()
Působivý antiválečný film z občanské války v Salvadoru, o které toho v našich končinách moc nevíme. Mimo úvahy o idiotské nesmyslnosti samotné války ve mně vyvolal opět uvědomění si, v jak přežraných poměrech si tady žijeme. Když vidím, v čem většina lidí planety žije (bez ohledu na to, zda za války nebo v míru), připadají mi nejen směšné, ale i nesmírně zabedněné arogantní naše nářky nad zvýšením DPH nebo poplatků za recept. ()
Ďalší smutný príklad toho, ako si americká armáda predstavuje svoju pomoc cudzej krajine. V tomto prípade výcvikom vládnych jednotiek, ktoré nemali problém brať do armády 12-ročných chlapcov a tak isto ľahko ich aj popravovať. Detstvo detí, aké by nechcel mať nikto z nás, kruté a hlavne veľmi krátke. 75/100 ()
Vzhledem ke koproducentům jsem neočekávala prakticky nic a dostala jsem hodně. Nebýt malého sentimentálního zaškobrtnutí v závěru, byl by film zcela bezchybný. Tenhle příběh mohl vyprávět někdo jiný, vyšlo to na Chavu. Dokonalé. ()
Je to k neuvereniu, ale aj taký nevýrazný režisér, ako Mandoki, sa dokázal vzmužiť a konečne nakrútiť aj film o niečom, nie len komerciu, čo sa snaží tváriť, že o niečom je. Dokumentárny štýl, skombinovaný s klasickým rozprávaním a dokonale naaranžovanou výpravou poskytujú veľmi silný emocionálny zážitok. Je to pochopiteľne aj témou, ak nie ste packal, tak vzbudiť súcit s postavami by ste mali zvládnuť. No a teda aj trochu moralizovania...mentalita národov, kde prebiehajú občianske vojny ako na bežiacom páse, je mi maximálne vzdialená a vzdialená mi je aj politika západu, snažiaca sa vždy postaviť na tú správnu stranu, pričom aj dement musí chápať, že niečo také, ako dobro a zlo tu neexistuje. Ale ako vidíme v našej rozdelenej spoločnosti a ostro polarizovanej tlači, tak ak vraždí tá správna strana, je to akože v pohode, veď chceme iba pomáhať...no chápete, čo mám na mysli... ()
Kdo konec filmu nazve happyend tak je úplně tupej. ()
Film plný smutných udalostí, ktoré len bezmocne sledujete a celý čas si hovoríte, že to nemôže byť skutočné. A koľko bolo takých osudov ako mali Fito, Chele a Cristina Maria ... nepredstaviteľné. ()
Desiatky tisíc mŕtvych, tisíce zmiznutých, milión presídlených, tak to konštatuje OSN. Konštatuje, lebo to je jej práca. Riešenia nenachádza. Ekonomika založená na káve, v ktorej 77% ornej pôdy patrilo 0,01% populácie, teda obrovská sociálna nerovnosť plus ideologické spory vyplývajúce zo studenej vojny. Vo výsledku vojna prinášala aj také "nuansy" ako znásilňovanie mníšok a zabíjanie detí, ako to vidíme aj vo filme. Film samotný je však osobnou výpoveďou a bežný divák nechápe plne tie okolnosti, vidí len ľudí, ktorí sa nechcene nachádzajú vo vojne a nevedia, kedy kto na nich bude strieľať. Odsúdenia hodný konflikt, kde je správne nepostaviť sa na žiadnu stranu a apelovať na mier. Salvador sa stal len ďalším bojiskom medzi veľmocami, ktoré si našli obetných baránkov, a tak to býva dodnes. Film je v tomto správne bez akéhokoľvek politického podtextu a má len protivojnový charakter. Do kresla ma ale toto podanie nezaborilo. ()
Podobně silná výpověď o neradostné středoamerické realitě 80. let jako Stoneův "Salvador" nebo Saylesovy "Muži se zbraněmi". Civilní obyvatelstvo se tehdy ocitlo v bezvýchodné situaci, kdy bylo téměř nemožné normálně žít uprostřed střetů mezi guerilou a armádou vedoucí válku nejen proti partyzánům, ale i proti většině vlastních spoluobčanů. YURAyura se tu podivuje nad každodenní nažehleností školních uniforem a píše cosi o "reklamních pracích prostředcích". Nevím jak to ti lidé v méně šťastných částech světa než je ta naše dělají, ale je prostě fakt, že v Latinské Americe nebo Africe (kde jsou životní podmínky dnes většinou ještě bídnější než tehdy v Salvadoru) potkáte denně děti cestou do školy v čistých a vyžehlených uniformách. Nějak se mi nezdá, že by všechny hráli v nějaké reklamě :-) . ()
Další důkaz toho jak se dá silné a naléhavé téma pokazit fádní, nezkušenou režií. Tématem zajímavý příběh postrádá to co by měl takový film mít. Atmosféru a zajímavé postavy, kterým by divák mohl fandit. A na celkovém zpracování je vidět minimum peněz a nezkušenost režiséra, který se navíc bál přitlačit na pilu a filmu tak chybí syrovost, která by mu hodně pomohla. ()
Reklama