Režie:
Anders Thomas JensenScénář:
Anders Thomas JensenKamera:
Sebastian BlenkovHudba:
Jeppe KaasHrají:
Ulrich Thomsen, Mads Mikkelsen, Nicolas Bro, Paprika Steen, Ali Kazim, Ole Thestrup, Nikolaj Lie Kaas, Gyrd Løfquist, Lars Ranthe, Peter Reichhardt (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Odsúdený neonacista Adam prichádza na faru, aby tam vykonával verejnoprospešné práce. Od farára Ivana dostane za úlohu upiecť jablkový koláč z jabĺk zo stromu, na ktorých si pochutnali vtáky i hmyz. Kým Ivan to vníma ako božiu skúšku, Adamovi na výsledku nijako nezáleží a namiesto toho rozmýšľa, ako by z fary čo najrýchlejšie dostal. Čoskoro však zisťuje, že s farárom niečo nie je v poriadku. Ivan jedného dňa na fare odpadne a Adam sa od lekára dozvie prekvapivú správu. Hoci spočiatku netúžil po ničom inom, ako faru čo najrýchlejšie opustiť, napokon ho okolnosti donútia ostať. Kolotoč nevšedných udalostí sa roztáča čoraz rýchlejšie. Skúša Adama diabol, alebo je to samotný Boh? (RTVS)
(více)Recenze (669)
Adams aebler zcela naplňuje význam slova „tragikomedie“; obě složky jsou velmi výrazné, přesto spolu žijí v harmonii. Nejednou mi smíchy vyhrkly slzy do očí, přesto trvale přítomný opar absurdna ani smrtícím způsobem vypointované „kameňáky“ nijak nenarušují či nesnižují vážnost dramatické roviny, což je jev vskutku výjimečný. Žel vážná část otevírá pro film i jedinou z hlediska hodnocení nepříjemnou rovinu, kterou je rozpletení tragické zápletky. Hlavní postava (kněz Ivan) je po celý život stíhána řadou ran „osudu“ a evidentně stavěna do pozice biblického Joba. Adams aebler ovšem není tragédií křesťanskou, na kterou film mnohokrát explicitně odkazuje, není příběhem spravedlnosti Jobovy či Abrahámovy. Člověk je podroben zkoušce, ve které selže, přesto je odměnen. Dalo by se diskutovat, selhal-li až v okamžiku zřeknutí se Boha, nebo už na samém počátku tím, že si zakryl oči závojem, ale selhal. A získal vše. Není však ani tragédií antickou, v níž jsou principy „spravedlnosti“ světa mimo dosah lidského poznání a člověk je jim pouze vystaven. Je jakousi tragédií sui generis. Nabízí se, i vzhledem k původu na severu poněkud ironická interpretace, že je zde oním slitovným Bohem, sítí zachycující padající, sociální stát. Čím méně děláte, tím více dostanete. Konflikt byl zkrátka vyřešen mimo rámec soustavy, v níž se odehrál celý zápas. Je to jako kdyby si po hokejovém utkání oba týmy hodily o výsledek mincí. Přitom nejsilnější dramatické momenty – a že jich bylo požehnaně – vznikly právě díky onomu křesťanskému rozměru. Pak nutně vyvstává otázka, proč zde tento vůbec figuruje. Pokud filmu nedodává hloubku, tvoří pouze velmi efektní - a velmi povrchní - kulisy. Takže se cítím jako po onom důležitém derby, které sice bylo divácky atraktivní, leč výsledek byl posléze určen losem. A strhávám proto dvě hvězdy. ()
"Hajtla, pane faráři! Víte, že Bůh je v podstatě inoperabilní mozkový nádor?" Geniální hypotéza dotažená ad absurdum v elegantní konfrontaci dvou extrémistických protipólů. Takhle nějak by to znělo v ufonštině filmového teoretika. A já, jakožto blahoslavený, nenapravitelný romantik dodávám, že to bylo roztomilé pohlazení po penisu při večerním rozjímání nad Biblí u Hitlerova pomníčku. ()
Bravurní mix komedie a dramatu, který můžou čeští filmaři jen mlsně okukovat. Tahle smutně veselá a nevtíravá podívaná by totiž natrhla prdel celé té naší velkovýrobně tragikomedií se sociálními, psychologickými, historickými a jinými zabarveními. Sledujte a učte se Hřebejku a spol. ()
Pořádnej úlet. Takhle absolutně nepředvídatelný absurdní scénář se moc často nevidí. Žánrově jsou Adamova jablka nezařaditelná - chvíli z nich vyzařuje pohoda a vtip, potom zase smutek a zlost. Každopádně brilantní film ve všech ohledech. PS: Nelze nevzpomenout na Trierovo Království. ()
Naprosto absurdní a přitom velmi civilní kombinace všech druhů emocí, který se navíc dokážou protočit i během jediný scény a to není jediný čím mě film uzemnil. Další věc je, že o drtivé většině scén se může přemýšlet a dlouze diskutovat nad jejich interpretací. Poslouchat, koukat, myslet, to je to, co chce tenhle snímek po svým divákovi a za to nabízí lidskost, humor, inteligenci, emoce a to je zatraceně výhodnej byznys nemyslíte ? ()
Adamova jablka jsou nádherný film, opravdu nádherný! Je na něm hezké snad všechno. Od začátku, do konce. Ve filmu se objeví bláznivej pobožnej, ultrapravicovej nacista, co si na stěně místnosti, kde bydlí, pověsí obrázek Adolfa a kupa dalších magorů. Ale já si je prostě okamžitě zamiloval. Miloval jsem chvíle, kdy se Adam snažil udržet svůj přístup myšlení a pokaždé, když mu Adolf spandul z hřebíčku na zdi, tak ho zvednul, upravil a opět ho tam zavěsil. Nebo když farář Ivan v autě poslouchal Bee Gees. Ten nacismus ani to teploušství jsem jim neměl za zlý. Prostě jsem koukal na film, který se skládal z jedné absurdní scény za druhou a všecko to jako celek bylo naprosto perfektní. To nejlepší z nich se totiž objevilo až časem a to nejlepší byla ta lidskost, která všechny ty lidi v tom filmu spojila těmi jablky. Nádhera, Adamova jablka jsem si po shlédnutí ještě párkrát musel pustit, protože i přes všechen ten negativní přístup Adama je film samotný neuvěřitelně příjemný a pozitivní. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $1,305║Tržby Celosvetovo $2,421,577║ ()
Na starozákonním podkladu vytvořil Jensen vrstevnatý příběh, v němž hrají prim na severskou kinematografii vizuálně netypicky zjitřené motivy "velkého druhého" (Boha / skutečnosti / symbolického pořádku... whatever...), ale s nimi ruku v ruce kráčejí zcela typické "nepřímé dialogy". Postavy rozmlouvají, ale smysl jejich promluvy se odvíjí na symbolické rovině, ne v tom, co se říká, ale v jemné interakci náznaků, zámlk a skrytých významů. Postava Madse Mikkelsena, jakkoli obestřena biblickými stigmaty, je v jádru čistě lidská a její poselství, že před skutečností je třeba unikat za cenu milosrdných klamů, změkčuje i občas "trochu příliš" monumentální symboly. Nejde tu totiž o ně, o nějaké nepolapitelné entity a velké ideje, ale o ten hřejivě-mrazivý život vezdejší, ve kterém všechny postavy zakoušejí na vlastní kůži, že každý z nás potřebuje jablečný koláč a přivřené oči, aby se ze zdánlivě kruté absurdity existence stala snesitelná hra. Ať už je Ivan Jobem (či jen zaslepeným človíčkem) a Adam pokoušený Satanem (či jen hlupákem žijícím bludu), Adamova jablka chutnají kysele a přitom se od nich nelze odtrhnout. Je v nich pachuť nadějí, útěků i sladkých návratů. Nijak závratně hluboký, přesto nádherně "pravdivý" film o tom, že nemá žádných trvalých pravd a neotřesitelných jistot. Černá biblická tragikomedie. ()
Scénář: Anders Thomas Jensen .. Plná nůše lehkonoze balancující absurdity. Zakousněte se.. 75%. ()
Hodně zajímavý filmový produkt na pomezí magického realismu a psychologického dramatu, trochu podobný Šulíkově Záhradě, obehraný ve svém biblickém ukotvení a aluzích ke Starému Zákonu, ale novátorský v přístupu a nakládání s odkazy k této látce a motivům, postmoderně rozmáchlý ve výběru hlavních hrdinů (typicky bizarní zrůdy a loseři - přestárlý nácek, obtloustlý pijan, arabský terorista, matka - alkoholička) a naračních peripetiích (odkazy k hororům o příchodu Satana...). Je to zajímavý filmový mix - magický realismus způsobuje, že lidé jsou tu takřka nesmrtelní a přežívají čisté průstřely hlavy a psychologické zrání postav zase dává tomuto filmu neobyčejnou hloubku... Příjemné překvapení... (povzdechy nad úrovní české kinematografie v souvislosti s tímto filmem ale nechápu...) ()
Jedno se musí Dánům nechat. Politická korektnost jim zřejmě není zrovna moc vlastní. Vkusný velmi černý humor s přesahem. Na první pohled sice možná prapodivná kombinace, ale neuvěřitelně vtipná a především i dobrá. Anders Thomas Jensen po Blikajících světlech opět potvrzuje talent na "malé dobré" filmy. A asi se nyní budu raději nějaký čas vyhýbat jablečným koláčům. Jeden nikdy neví, který nácek si v nich předtím rochnil pracky. ()
Skvělí herci (sympaťáka Madse si oblibuju čím dál víc), hezky ujetý scénář a morální poselství, přeskakující z jednoho závěru na druhý, aby na konci udělalo podivný kotrmelec a zanechalo v divákovi smíšené pocity - já díky tomu pookřála a ty 4* si z toho prstu prostě vycucala... a ráda. Sympaticky šáhlý Dánsko a jeho umná oscilace mezi komedií a tragedií je v tom cítit dost jasně a... a vůbec, tyhle jabka rozhodně stojí za ochutnání. ()
,,VŠICHNI DĚLÁME CHYBY, ALE NESMÍME SE TÍM NECHAT ZNIČIT“..... /// Tak tohle je ten pověstnej ABSURDNÍ humor!! Seversky chladně citlivej snímek o složitosti víry a neuvěřitelný cestě k jednomu jablečnýmu koláči. ZLÝ LIDÉ NEEXISTUJÍ! Ty vole, absurdní hovadina o nenormálním polepšování zločinců a jednom těžce zkoušeným pastorovi, kterej z hrůzou zjistí, že Bůh není na jeho straně. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Nevím, komu se (z medicínskýho hlediska samozřejmě) říká ,,poloviční Kennedy. 2.) Zjistím, že Kefalín fakt nemohl odpovědět na to, co si představuje pod pojmem ABSURDNÍ. 3.) Mám vyjímečnej smysl pro humor. /// PŘÍBĚH *** HUMOR *** AKCE * NAPĚTÍ ne ()
Hraje zde sice Mads Mikkelsen, ale film byl na můj vkus divný. Ničím mě extrémně nezaujal, není to vtipné ani zábavné, postavy mi příliš nesedly a už pár minut po zkončení mám problém říct ve dvou větách, o čem to vlastně bylo. Nic moc 50% ()
Pravděpodobně ten nejbizarnější a nejodpornější pozitivní film, jaký jsem kdy viděl. ()
Skandinávský "Strom života" aneb vpravdě jobovský film o cestě k víře lemované údivem nad absurditou stvoření. Takhle se buduje pevná víra, pane Malick. Ne přes okouzlení třpytivými obrázky, kýčovitou doslovnost a ikonické figury jak vystřižené z reklamních plakátů, ale přes skepsi, nadhled a živoucí postavy. Na "Adamových jablkách" je sympatické, že víru demaskují jako racionální blok či psychickou poruchu, díky čemuž dokážeme čelit náporu nepříjemností vezdejšího světa. Ale právě díky tomu film nevede k odvržení víry, ale neopak k toleranci i sympatiím s ní bez ohledu na konkrétní vyznání. ()
To je hned poznat evropskej film, takovouhle brutalitu by si v americe jen tak nedovolili. Originalni pribeh o fararovi starajicim se o par bejvalejch veznu je totiz neco mezi mysterioznim thrillerem, brutalni cernou komedii a dojemnym dramatem a povedlo se to namichat fakt dokonale, takze dojemny sceny jsou fakt smutny a neni to zadny zdimani citu, ty mysteriozni vypadaj vizualne fakt perfektne a maj skoro az hororovou atmosferu a ty komicky, z tech sem fakt nemoh. Tady se totiz nikdo s nicim nesere, postrilet desitky ptaku, urazet farare dokud mu nezacne tect krev z ucha a neomdli, postrilet particku skinu, nic tu neni problem. Navic herci jsou fajn a celkem jednoduchej pribeh se zacne postupne hezky rozvijet. A pak tu je naprosto ultimatni Mads Mikkelsen v roli dobrackyho lehce tupyho farare a do tyhle role bych ho sice netipoval, ale je fakt skvelej a spolu s holohlavym Thomsenem jsou skvela dvojka. Rozhodne necekejte film, u kteryho by jste se smali od zacatku do konce, ale je proste natolik perfektni, zajimavej a originalni, ze musim dat 5*. ()
Nevypočitatelná depresivní komedie - nevšední mix, ale dokonale zmáknutý. Drsná, suchá, srandovní, osobitá, přičemž je tato náckovsko-pánbíčkovská story ještě navíc podnětná k hledání skrytých smyslů a paralel. Je to asi nejlepší a rozhodně nejzajímavější severský film, který jsem zatím kdy viděl, a těším se na druhou projekci. ()
Dánských filmů jsem viděla už docela dost a většinou jsem byla nadšená, ale tohle bylo zatím moje největší zklamání v letošním roce. Možná jsem se až příliš těšila na tak vysoko hodnocený film navíc v čele s mým oblíbeným Madsem. Velmi netradiční černá komedie protkávaná hlavně hrubostí, krutostí a násilím opravdu není zrovna moje parketa. Takže od momentu sestřeléné kočky a havranů, zkopaného faráře a bandou prapodivných magorů jsem byla neskutečně zklamaná. Za mě osobně je to jasný odpad. ()
Vynikající dánské drsné drama mixované ve správném poměru s černým humorem. Tak úžasně pozitivní myšlení jako v případě těžce zkoušeného faráře jsem ještě nikde neviděl. Politika "nastav druhou tvář" při kontaktu faráře se sociálními vyvrhely je zde hnána do samé krajnosti, ale o to větší účinek má film na postavy i na mne jako diváka. Adamova jablka neustále balancují na hranici reality a absurdní iraciálnosti, ale zásluhou geniálního scénáře ji dokáží nepřekročit, přitom filmové prostředky použité k bitvě mezi zlem a dobrem jsou velmi zajímavé (vrány, červi, bouře, nacisti a další Jobovy zvěsti). Skvělý zážitek. Trailer: http://www.csfd.cz/film/221085-adamova-jablka/videa/ ()
Reklama