Režie:
Dušan KleinScénář:
Bohumila ZelenkováKamera:
Jiří KadaňkaHudba:
Milan DvořákHrají:
Luděk Munzar, Saša Rašilov nejml., Jaroslav Satoranský, Jan Skopeček, Eduard Cupák, Martin Preiss, Věra Galatíková, Jaroslava Obermaierová, Ladislav Frej st., Rudolf Hrušínský ml. (více)Obsahy(1)
Rada Heumann, úspěšný kriminalista, pátrá po několikanásobném vrahovi dětí. Ale to je jen jedno tajemství, které příběh spisovatele Ladislava Fukse přináší. Autor s psychologickou přesností rozehrává i Heumanmovo rodinné zázemí a otcovský despotismus, jehož obětí se stává mladší ze dvou synů. Viki, chlapec před maturitou, se cítí otcovým diktátem ponižován. Rozhodne se otci pomstít tím, že zpochybní jeho kriminalistickou neomylnost. Vztah otce a syna je také páteří televizní dramatizace B. Zelenkové, která v plné míře respektovala autorův záměr: tragickým příběhem vyjádřit naléhavé varování před odlidštěním rodinných vztahů. Režisér D. Klein svěřil hlavní roli Luďku Munzarovi, který vytvořil vynikající studii člověka, pro něhož povinnost byla vždy nadřazena osobním pocitům. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (59)
Kdo čekal adekvátní převedení knihy na obrazovku (televizní formát ze zpracování čouhá na sto honů, možná by spíš bylo na místě (dnes už nepoužívané) označení "televizní inscenace", protože exteriérů je jako šafránu a asi se nepletu, že i Brikciovo začení (mimochodem natočené neuvěřitelně amatérsky) se odehrálo v kulisách, i když to je jen dílčí problém. Daleko větší potíž mám s obroušením všech vztahů do bakalářské podoby. Scénáristka Zelenková udělala z Vikiho rozmazleného spratka, jehož usměrňuje nejen otec, komorník, ale v rozporu s knihou dokonce Barry; z rady Heumanna se stal místy i sympatický člověk a rozhodně ne despota, jak tvrdí distribuce. (Luděk Munzar rozhodně nebyl špatná volba, ale ze scénáře nemohl dostat víc. Škoda, má představa rady Heumanna má blíž k Munzarově komisaři Kieslovi ze Zlé krve než z tohoto bakalářského provedení.) Za své vzal i (v knize víceméně tušený, leč nepřehlédnutelný) vztah Vikiho a Barryho, který naznačoval víc než pouhé přátelství; nebyla zpracována vzpomínková pasáž, která dává nahlédnout, co (kromě jiného) formovalo jednání kriminálního rady k ostatním. Postrádala jsem absenci písně Grety Garone na úkor naprosto zbytečného rozhovoru Vikiho s Knippsenovými a neorganické snahy Barryho o vzkříšení manželství svých rodičů, kteří se v knize vůbec nerozvedli. A tam, kde Fuks nechává na čtenáři, aby si sám dosadil a pospojoval všechny informace, předkládá divákovi televize polopatický výklad, a nejen to: z blíže neurčené země se stává konkrétní Rakousko. Fuksovo tajemno i obojakost výkladu jsou pryč. Škoda. ()
Nenápadný televizní film, který zejména hereckými výkony (Luděk Munzar, Saša Rašilov) přibližuje divákovi tragičnost v jednání postav. Řekl bych, že skoro každá adaptace Fuksových knih (ať filmová či televizní) stojí za zhlédnutí. ()
Volná televizní adaptace známého románu Ladislava Fukse. A jak to shrnout v kostce? Typický Fuks, tedy hloubková psychologická sonda maskovaná za jinak nesouvisející žánr, v tomto případě kriminální, a tak trochu netypický Klein, který se na detektivky výrazně specializoval a jemuž ale obvykle tenhle žánr umělecky nikdy příliš nevyšel...vše řečené je samozřejmě limitováno mantinely televizní inscenace... ,,Život je hezkej jenom v dětství, pane komisaři. To ostatní už nestojí ani za fajfku tabáku..." ()
Jeden z nejvýraznějších Fuksových počinů ilustrujích smutnou pravdu o tom, že život po dětství nestojí ani za fajfku tabáku. Spalovač mrtvol to samozřejmě není, ale i tak se jedná o slušnou adaptaci silného díla, které nám trochu toho správného tragična také zprostředkuje. ()
Navzdory televizní výpravě a slabé technické stránce strhující a mrazivé kriminální drama francouzského typu. Kde končí rodičovská obětavost a začíná despotismus? K čemu vede autokratická výchova? Co je jeden člověk schopen udělat proto aby pokořil druhého? Výtečný Luděk Munzar exceluje na plné čáře, Jan Skopeček a Jaroslav Satoranský mu suverénně přihrávají. Jen mladičký Saša Rašilov se musel ještě nějaký čas otrkávat, než se z něho stal skvělý herec. 75%. ()
Komix Piscin francúzskeho maliara Joanna Sfara to veľkým odkazom z poslednej strany vystihuje: "Trtkám lepšie než môj foter!". Toto je podstata nielen komixu o uletenom maliarovi, ale aj tejto až priveľmi televíznej inscenácie. No nielen jej. Je taktiež podstatou množstva vzťahov dominantných, úspešných otcov (rodinných vzorov) k ich synom. Tí spočiatku pyšne a hrdo ctia otcovské zásluhy, no s príchodom puberty sa im zažiada sa nejakým spôsobom voči autorite otca vymedziť alebo aspoň dosiahnuť uznanie vo vlastnom smerovaní. Ak sa im ani jednej z vecí nedostane, nastávajú problémy. Fuchs to v predlohe samozrejme vyhrotil do tragického neprirodzena. Klein to len zopakoval, navyše len v takej nemastnej - neslanej verzii. Herci sa snažia o dušu spasenú, no v priznane televíznom charaktere a medzi lacnými kulisami to celé pôsobí len ako priemerná divadelná hra s celkom dobrým scenárom. Televízna jednohubka. Nič viac. Rozhodne nejde o žiadnu hĺbkovú psychologickú sondu. Poznámka: Viacero komentárov tu volá po lepšej adaptácii. Možno je ňou poľská filmová verzia Wsród nocnej ciszy (Uprostred nočného ticha) z roku 1979 zrežírovaná Tadeuszom Chmielewskim. ()
Jak říká Pohrobek, Spalovač mrtvol to není, však taky Klein není Herz, ale na TV film je to velice povedené. Výkony aktérů ve všech rolích jsou výborné, film se dostatečně věrně drží předlohy, podařené. Jen nechápu, proč se lidi jako Kaňoš, když už se na to dívají, musejí ještě vyjadřovat k něčemu, čemu nemohou rozumět. Co třeba nějakou komedii, Kaňoši? ()
Zajímavý krimipříběh s mnoha mrtvolami a rádoby žádným spojením mezi oběťmi... Munzar předvádí opravdovské herectví, jak to vždy dělal....žel někdy až trochu ku proti sobě přehrává..! ()
Tragédie a katastrofy nehorázným způsobem do sebe smíchané. Mám pana kriminálního radu obdivovat nebo jím pohrdat? A pohrdat-li, od kterého momentu? Počítám, že to vše přinesla už předloha. Film potom, ač neambiciózní, tomu dodává patřičnou atmosféru. Munzar vynikající. ()
,,...a já přijdu o senzační článek v novinách, oni přišli jenom o syna..." Hodně těžký, depresivní film s typickým rukopisem Ladislava Fukse (dnes již klasického představitele hororového románu v moderní české literatuře). Přiznám se, že na poprvé jsem tento dost krutej příběh neměl odvahu dokoukat a ze strachu z hodně špatného konce jsem asi 20 minut před závěrem vypl. Je to sice fiktivní příběh, nikoliv podle skutečných udalostí, ale přesto z takových šílených vražd přijde divákovi i špatně, navíc když se příběh odehrává o vánočních (!) svátcích pokoje a míru. Netypická kriminálka, která se v druhé polovině filmu mění na drsné psychologické drama až thriller. Fuks nepsal prvoplánovou detektivkou o šíleném vrahu dětí (jakou můžeme vidět ve filmu Po stopách krve), ale psychologický příběh založený především na mezilidských vztazích. Jako celek mě KRIMINÁLNÍ RADA velice zaujal a vedle vyvolání pocitu hluboké tísní mě ke konci spíše přiváděl k zamyšlení a překvapil několika pointami. Na filmu oceňuju samozřejmě taky výkon Luďka Munzara v hlavní roli rozporuplného rady Heumanna (uznávaný kriminalista, špatný otec, k závěru svědomím dohnán k závažným zločinům) i mladého A. Rašilova jako jeho syna, J. Satoranského v roli pomocného komisaře Wania a rovněž všech zúčastněných. Až budu mít chuť na dobrý film hoden k hlubokému zamyšlení, časem možná sáhnu po Kriminálním radovi opakovaně. 85% ()
Dušan Klein se neměl pouštět do tak složitého a krásně napsaného příběhu od L. Fukse. Dopředu bylo jasné, že to nedopadne dobře. Takže víc hvězdiček jen za knihu, která se mimochodem v ČSSR prodávala ze všech jeho románů komerčně nejlépe. ()
Rok natočenia 1994, ale pocitovo aj o desať až pätnásť rokov staršie. Na mnohých pasážach je vidieť, že ide o knihu a neprerobili to do filmu, čo sa týka tempa. Mnoho dialógov takých spomalených. Munzar ale nadštandardne dobrý, čo bolo jeho zvykom. ()
Dušan Klein jako by vedl herce v televizním studiu Hříchů pro pátera Knoxe. Studiové protředí mi vadilo. Je porušeno dokonce několik Knoxových pravidel. Promyšlená detektivka se zajímavým hereckým obsazením. ()
Věřím, že knižní předloha mohla být docela zajímavá, ale samotný film až tak poutavý nebyl. Tedy alespoň ne po celou dobu. Postavy mi byly až zvláště protivné (ne nezajímavé), ale svým způsobem mi lezly na nervy – hlavně Rašilov. Je jasné, že žít s despotickým otcem, který vás pomalu bere, jak hovno na podrážce není nic milého a s jeho až vzpurným chováním jsem i lehce sympatizoval, ale to co postupem času začal provádět, bylo vážně na kulku do hlavy. Vysvětlení vraha proč a jak zabíjel malé děcka, bych ještě bral – byl to magor a svůj osud i zasloužil. Munzar podal jasně nejlepší výkon ze všech zúčastněných. V mých očích průměrná podívaná. ()
Unylá režie a zejména nekvalitní scénář plný křečí a frází se podepsaly na nevalném diváckém zážitku. 1) Škoda, že se Fuksově novele dostalo tak nepodařeného televizního přepisu. S románem jsem se seznámil až poté, co jsem viděl televizní film a musím říci, že je patrný výrazný rozdíl._____ 2) Fuksova homosexualita se na rozdíl od knihy do filmu promítá jen v nepatrných náznacích._____ 3) 22letý slaďoučký Saša Rašilov (kriminalistův syn Viki) podává afektovaný herecký výkon ve stylu prokletých básníků anebo vykroucených buzniček._____ 21letý Martin Preiss (bohatý synův kamarád Barry) je bez vousků k nepoznání. ()
Vysoce kvalitní psychologické drama mezi otcem a synem. Ty vraždy kolem jsou jen takovou omáčkou, která příběh skvěle vyplňuje. Atmosféru 20-30. let zachytil Dušan Klein znamenitě. Ladislav Fuks je mistr zvláštního napětí a Bohumila Zelenková podle něho scénář napsala bezvadně. Pobavil mě zdejší komentář uživatelky Koryntos, která by mohla psát scénáře rovnou pro TV Nova nebo ještě lépe - pro TV Barrandov. Takovej výblitek fakt může napsat člověk, kterej sleduje nekonečný telenovely a podobný sračky bez hlubšího děje. Proboha, tohle je Fuks a to je přesně jeho styl! Kdyby to napsal podle geniální vize uživatelky Koryntos, to bych se asi poblil já!! Když tomu nerozumím, tak to radši nekomentuju. ()
Nebylo to míněno a není to přelomové dílo. Ale Munzar byl Mistr. ()
Převedení Fukse do realisticky laděného rodinného dramatu je celkem nuda. ()
Když nám češtinář vyprávěl o díle Ladislava Fukse, zmínil se i o této adaptaci a vyzdvihl hlavně výkon pana Munzara. Já přidávám ještě pochvalu mladého Saši, který podle mého názoru Munzara zastínil. Velice povedený televizní počin. "Život je hezkej jenom v dětství." ()
Na jedné straně kleinovská rutina, na druhé nedostatečně režírované výkony hereckého potěru (především tím myslím nejmladšího Rašilova mezi vraždou a jeho zavražděním). Jinak film považuji za solidní českou detektivku, která plní svůj účel, pokud se divák zamyslí jen nad tím, zda výchovné metody pana rady byly adekvátní (přijatelné) či ne (v obsahu označeno jako otcovský despotismus). Řešení syndromu "zlatých hodinek" se bude možná lišit v rámci generací. Pokud chce ještě někdo mudrovat dál, nabízí se mu nádherný příklad oidipovského komplexu, jehož vyústění je sice netradiční, ale pouze o fous. ()
Reklama