Režie:
Tom HooperHudba:
Rob LaneHrají:
Helen Mirren, Hugh Dancy, Patrick Malahide, Jeremy Irons, Ewen Bremner, Erick Deshors, Diana Kent, Ben Pullen, Toby Jones, Eddie Redmayne, Simon Woods (více)Obsahy(1)
Dramatický pořad o královně Alžbětě I., který má hvězdné obsazení: držitelka Oscara Helen Mirrenová (Alžběta) a Jeremy Irons (hrabě z Leicesteru) si zahrají po boku Hugha Dancyho v roli hraběte z Essexu. Portrét Panenské královny ve zralém věku odhaluje konflikt mezi smyslem pro povinnost a nutkáními srdce, jejími neúspěšnými milostnými románky a snahou být mocnou a nezávislou ženou bojující o přežití ve světě, jemuž dominují muži. (Viasat)
(více)Recenze (45)
Velice zdařilé historické dílo od téměř neznámého režiséra, film se zaměřuje na druhou polovinu Alžbětina panování a zaměřuje se především na její vztah k mužům, na pozadí stojí také vztah k sestřenici Marii Stuartovně, kterou nechala po dlouhém věznění popravit, což se stalo asi největší kaňkou na jejím panování.Největší zásluhu na zdařilosti filmu má beze sporu Helen Mirren, která si roli Ažběty vysloveně užívala a dokázala přetavit na plátno plastický obraz veliké panovnice, to jak dovedla milovat i nenávidět, krutě trestat i odpouštět, dokázala být marnotratná i povýšená, ale nade vše milovala svůj lid a svou Anglii. ()
Výtečná, výtečná Helen Mirrenová v obstojné náhradě několika hodin dějepisu (ačkoliv spíš několika minut, protože takhle dopodrobna se žádný britský panovník neprobírá). Důstojným partnerem její lehce infantilní královny, která má velké srdce a mnoho stinných stránek, je Jeremy Irons. Škoda, že nebylo osloveno více známých britských herců. Že by kvůli financím? Kostýmy jsou parádní, na dekoracích a komparsistech se však patrně šetřilo. To první je opodstatnitelné, vždyť Anglie byla v té době chudou zemí, ale když se na královském dvoře kvůli popravě sejde hlouček všehovšudy padesáti Londýňanů, působí to komicky. Toužíte-li vědět více o jedné z nejpozoruhodnějších (a z historického hlediska nejspíš také nejdůležitějších) žen, které kdy vládly, televizní Královna Alžběta by vás neměla zklamat. Kultivovaně napsané dialogy občas zpestří nějaká ta odťatá ruka a druhá část má slušný spád, krom toho ji lze vnímat jako jiný úhel pohledu na celou tu šaškárnu zvanou politika. Ona se vlastně změnila jenom honosnost šatů a radikálnost přístupu k některým problémům. 75% ()
Poněkud paradoxně to celé sráží předpokládaný největší klad - Helen Mirren. Narozdíl od svého minimalistického "galapředstavení" v roli Alžběty II. zde svou roli její předchůdkyně nezvládá (resp. zvládá, ale jen obstojně). Přesto je v poslední době na plátnech/obrazovkách nějak "přealžbětováno" a tohle ze všech počinů není ten nejlepší. ()
NA televizní poměry určitě povedené. Mirren je pro roli Alžběty skvělá volba. Chtělo by to nějaký kratší - filmovější - sestřih, jinak moc pěkné. ()
Historicky mě to příliš nenadchlo, ale hysterické staropanenské výlevy stály zato... ()
Na téhle vizi Alžbětina života oceňuji zejména to, že na rozdíl od ostatních verzí, které jsem zatím viděla, ji ukazují jako poměrně vrtošivou ženskou nevzrušenou panováním, ale zato manipulovanou úplně každým kolem sebe. Samozřejmě nevím, jaká byla skutečná Alžběta a jestli jí film náhodou neubírá něco z její železné ruky, ale je osvěžující sledovat ty nenápadné zákulisní pletichy. Vlastně bych byla dost ráda, kdyby se tahle minisérie míň zaobírala romantikou a víc se soustředila na politiku, která z toho všeho vybublává, ale to bych po Tomu Hooperovi asi chtěla moc. ()
Nepřekvapivě dobrý Jeremy Žehlí, překvapivě dobrý Hugh Dancy a Mirren? Srovnávat její výkon zde a Blanchett v Kapurových filmech je jako dilema mezi useknutím hlavy a stětím. Z precizního výkonu obou dam totiž možná nebudete chvílemi vědět, kde vám hlava stojí.. ()
"Alternativní" Alžběta - míněna její mladá léta ztělesněná Blanchettovou - je dámou pokročilejších středních let (měřeno tehdejší dobou), u níž se očekávání sňatku s nadějí na potomka z přání postupně mění ve vysněnou chiméru. Oč viditelněji pro ni zaniká vyhlídka na pokořující sňatek, o to více se hromadí vládní potíže "panenské královny". Ne vždycky vystačí se šarmem, ne vždy upoutá bonmotem. Situace, které vyžadují rázná státnická gesta, ji znejisťují, a to, co se od ní očekává v mužském okolí královnina dvora, podstupuje po nemalém váhání, uhýbání a odkladech. Nastane-li však rozhodný moment, v němž od ní všichni očekávají projev stranické vůle, arogance a sebevědomí, dokáže se projevit s důrazem, z něhož lordům běhá po zádech mrazivá hrůza. Žádný - i ten nejbližší - si nemůže být v odůvodněných případech jist životem. Tím spíš to platí pro proradnou, nabubřelou Marii Stuartovnu Skotskou, jejíž vládychtivost nezchladila ani nenávist jejích skotských poddaných, daná Mariinou spoluvinou na vraždě mladého manžela. Spoléhajíc na chiméry, předstírajíc sobě samé sílu, která i ve španělském případě byla utkvělou myšlenkou, pokusila se opakovaně o zvrat poměrů proti jedné z nejinteligentnějších a nejráznějších žen světových dějin. Rozdíl mezi oběma sestřenicemi tu zvlášť vyniká. Podobně Alžběta postupuje o deset let později v samém závěru svého takřka půlstoletého, dějinně přelomového vladaření. Popsaná základní data doby, k níž se tento velkorysý televizní film vztahuje, jsou i koncepcí, s níž ke ztvárnění své životní role přistoupila Jelena Mironova, posléze přijavší anglickou verzi svého jména. Její Alžbětě nechybí ani hravost, ani vtipnost, ani duchaplnost, nepostrádá však ani ráznost a ctižádostivost (díky ní pokus o španělskou invazi Filipa II. Habsburského dopadl, jak dopadl, totálním krachem). Velikost, kterou své postavě propůjčuje, je vyvažována pro muže nenapodobitelnými a nepochopitelnými ženskými stavy nerozhodnosti, tápání, nejistot, zvláštního, jakoby malodušného alibismu i prostomyslnosti, s níž stárnoucí padesátnice uvěří v domnělou lásku muže, který mohl být jejím vnukem (Robert Deveraux, druhý hrabě z Leicestru, nevlastní syn Alžbětina přítele z dětství a později milence, který se pokusil o její svržení a získání trůnu). I tady však vítězí rozum nad citem, byť s vědomím, že tato vynucená exekuce je tak trochu sebevraždou, uspišující Alžbětin skon o půdruhého roku později). Mimořádné je v KRÁLOVNĚ pojetí Stuartovny, její samolibé arogance, nedostatku nadhledu, asi ne dovršené dospělosti, které ji zcela zbavuje idealizujících rysů, propůjčených jí romantismem XVIII. a XIX. století. Jako arogantní polohlupák se stačí projevit i Mariin syn Jakub I. (na skotském trůnu VI.; jeho dcera Alžběta se stane r. 1619 po boku Fridricha I. Falckého nakrátko českou zimní královnou). Intelektuálka na trůně, kterou Alžběta Veliká nepochybně byla, jako dějinná osobnost vyniká na tomto pozadí v celé složitosti svého povahopisného půdorysu o to víc. Fyzicky slabá žena, nadaná vůlí a charizmatem, stojí na předělu středověké a novověké Anglie. A je velkou nejen svou anglickostí, ale i v podstatě šlechetným, velkorysým všelidstvím, jež jí Mirrenová propůjčila. Rovněž také zážitkem, který je vším možným, jen ne opakováním toho, co jsme zanedbali při dějinách dějepisu. () (méně) (více)
Ďalšia, ale opäť niečím zaujímavá a nová verzia už tak zpopularizovaného života kráľovny Alžbety I. (veľmi odporúčam minisériu The Virgin Queen so skvelou Anne-Marie Duff v hlavnej úlohe). V tomto prípade majstrovský výkon a prevtelenie Helen Mirren ukazuje jej postavu ako silnú i slabú zároveň, typicky autoritársku kráľovnú, v súkromnom živote striedavo realistickú aj zaslepene naivnú... s ešte ďalšou stovkou veľmi ľudských a v tomto spracovaní veľmi pravdepodobných vlastností. Všetky kúsky tu zobrazenej osobnosti krásne zapadajú a keď preniknete do jej duše, vidíte, že tvorcovia spolu s herečkou vytvorili snáď najkomplexnejšie zobrazenie toľkokrát spracovanej postavy. Múch je málo, okrem miernej rozťahanosti najviac vidieť už spomínaný nedostatok komparzu, ktorý skutočne bije do očí, no vynahradí ho hlavná zostava hercov, kostýmy, kulisy i celková atmosféra, výborná práca so svetlom... Je to naozaj kvalitný historický film so všetkými potrebnými atribútmi na toto označenie. ()
Kostýmní dramata s politickými intrikami nejsou zrovna můj šálek čaje, ale Elizabeth moji pozornost díky úžasné Helen Mirren udržela. Moje hodnocení je tedy spíše subjektivní, film je nesporně velice kvalitní. ()
Helen Mirren svým výkonem opravdu kraluje tomuto filmu (a těžko říci, která Alžběta se jí povedla lépe). V některých pasážích se mi ovšem zdálo, že je příběh poněkud roztahaný. Televizní minisérie má slušnou výpravu, perfektní kostýmy a nepříliš známých herců. To zachraňuje aspoň v první půlce Jeremy Irons. Ale i tak je to pozoruhodný film (90%). ()
Pěkně natočená dvojstory, z nichž ta první je o kus lepší než druhá. Mirenová zahrála Alžbětu s lidskými slabostmi, ale taky poněkud hystericky (skutečnosti asi víc odpovídala Judy Denchová v Zamilovaném Shakespearovi). Téma toho, že jako žena v roli panovnice to měla o to těžší, je tu bohužel jen okrajové. Prostě další z řady sérií z anglické historie, jejichž vysílání chronologicky po sobě by dost dobře nahradilo hodiny dějepisu. O co působivější je historicky nepřesný Lev v zimě... ()
Zajímavý film, který rozhodně nenudil, i když šlo vlastně o jeden herecký part a to hlavní postavy. Přesto mě film pohltil, jako většina historických příběhů. Tady ani tak nešlo o příběh, ani kostýmy, natož zobrazení doby, jako spíš o způsob života a komunikace v zapovězené zóně. Prožívání emocí kontra zachování vážnosti a nadhledu, který předpokládá úřad královny, musí být těžké dilema. Jde zde spíš o sociologický rozbor chování lidí v určitém historickém kontextu, který platí stále, až na charakteristické vlastnosti jako je oddanost, loajalita, věrnost a hrdost, což už dneska vymizelo v nenávratnu. ()
Komorní drama postavené hlavně na dialozích, leč nepříliš zajímavých. A celé mi to přišlo takové odtažité, bez emocí. ()
První část je skvělá a objeví se tam nejlepší okamžiky, včetně popravy sestřenky Marie a vztah Alžběty s hrabětem z Leicesteru (Irons). Druhá půlka je však zbytečně roztahovaná a skoro celá se motá kolem Roberta z Essexu (Dancy) a toho, kdo vlastně zradil královnu. Celý film je ale vcelku přirozeně natočený, i když moc peněz na kompars asi nebylo (viz. bitva proti Španělsku) a nepostrádá kvalitní herecké výkony v čele s Helen Mirrenovou a Jeremy Ironsem. 70%. ()
Dvoudílný film z produkce HBO bodoval na Zlatých glóbech 2006 - získal cenu za nejlepší TV film, herecký výkon pro Helen Mirren a Jeremyho Ironse, a stejně tak v dramatických kategoriích pokořil všechny soupeře při udělování cen EMMY: získal jich 9. Kromě technických kategorií (kostýmy, výprava atd.) se radovali opět Helen Mirren a Jeremy Irons, režisér i producenti. Scénář : Nigel Williams. Kamera : Dmitrij Gribanov a Larry Smith. Hudba : Robert Lane ()
V prvním díle byl Jeremy Irons v roli záporáka opravdu výbornej! Ve filmu mi zprvu drásal nervy svým věčným dolejzáním .. a postupem času jsem ho začal nesnášet. Tomu říkám herecké umění. V druhém díle již to byl Hugh Dancy, který mě opravdu překvapil svým dobrým výkonem a byl záporákem číslo 2. Občas jsem byl opravdu rozpačitý jaká Helen Mirren v roli Alžběty dokázala být najivní a jak jí všichni dokázali obelhávat. Malinko jsem byl zklamán závěrem, ale nijak to neovlivní mé hodnocení. Zajímavě podaný silný příběh o silné ženě, která dokázala přinést velkou oběť ku prospěchu svého lidu. ()
Královna. Má nejoblíbenější filmová postava. Pomiňme můj psychologický profil a důvody pro mé zaujetí pro královny - toť otázka pro odborníky - a zaměřme se na to, jak v této roli obsála Helen Mirren. Výborně. Někde jsem slyšela, že Oskara můžou získat jen herečky do čtyřicítky - pokud je to za svěží obličejík, určitě, pokud je to za hereckou sílu a charakter, jenž vštěpují svým postavám, může, nebo spíš musí, sošku získávat starší herečky - neříkám, že je to pravidlo a že mladší herečky jsou k ničemu, nebyla by to pravda. Skoro bych řekla, že Helen Mirren královny sluší a Jeremymu Ironsovi hrabě z Lesteru taky padl, jakoby tu roli napsali pro něj. Kostýmy, hudba, výprava výborné. Nevím proč, ale z nějakého důvodu se mi zdají některé televizní adaptace mnohem povedenější než Hollywoodské trháky. Možná je to tou komorností nebo tím, jak se televize nesnaží tlačit na pilu, možná těmi detaily na, které se ve velkofilmu nedostane -velké efekty, velká gesta, velké emoce,velké všechno -, možná ničím z toho, možná vším dohromady. Výsledek ale stojí za to. Několik takových filmů a doženu si všechny znalosti, kterých jsem na základce odmítla dosáhnout. ()
Jestliže se tento televizní film nemůže vyhnout srovnání s "Královnou Alžbětou" z roku 98, pak tedy jedině dobře. V mých očích totiž televizní "pisálci" a pan Hooper zválcovali velkorozpočtového Kapura na plné čáře. Zatímco doják s Kate Blanchett připomíná spíš nablbou pohádku typu "Shakespear in love", Elizabeth ´05 se daleko více tváří jako reálný příběh z britské historie. Ať už je to mnohem lepší dějovostí a schopností vyprávět, věrohodnějším a plnohodnotným popisem historických událostí, schopností sdělovat společnenské nálady oné doby a nebo rozumným a věkově úměrným obsazením. Místo hollywoodských krasavců přichází charismatičtí herci, pompézní kýčovitou pohádkovost vystřídal "uměřený britský přepych", srdcervoucí lovestory nahradil příběh o nenaplněných láskách stárnoucí ženy. Výsledkem je velmi koukatelná historická freska nebo přinejměnším zajímavý film. Pochopitelně že i v tomto případě prošla naše milá královna dramatickou stylizací, člověk si kolikrát řekne "takhle to nejspíš nebylo"... jenže i přesto je film jako celek civilní a uvěřitelný. Jediným nešvarem televizní produkce zůstává určitá nízkorozpočtovost, která přes pozlátko nádherných kostýmů a úžasných interiérů tu a tam nechtěně vykoukne. Především nedostatek statistů v některých masových scénách (např. pobřežní bitevně-nebitevní výjev) byl až komicky tristní... Velké a davové záležitosti pak byly šikovně filmařsky "obejity". :) Snímek ovšem v žádném případě nepůsobí komorním nebo studiovým dojmem. Kdo nemusí mít ke štěstí stovky mrtvol, ten bude spokojen. ()
Helen role královen a všemožných panovnic nesmírně sluší. Dokáže zahrát jak Alžbětu II. ze současnosti, tak s naprosto stejným nasazením i její předchůdkyni, která vládla o půl tisíciletí dříve - Alžbětu I. I Jeremy Irons se blýsknul (o čemž svědčí také houfně rozdané ceny pro oba herce). Celkově se mi film líbil. Více jsem vnímala jeho druhý díl, ale první byl také fajn. Místy nudnější scény zanedlouho střídaly nesmírně napínavé a vzrušující scény (třeba vztah královny a mladého hraběte z Essexu), ke kostýmům ani není co dodávat. Mi se tenhle historický film líbil a na to, že je "jen" televizní, nemám co jiného říct, než že to bylo moc fajn! ()
Reklama