Obsahy(2)
Východné Nemecko, rok 1984. Oddaný stúpenec režimu, kapitán Gerd Wieser v snahe o kariérny postup zbiera kompromitujúce materiály o známom divadelnom dramatikovi Georgovi Dreymanovi a jeho atraktívnej priateľke Christe-Marii, o ktorú má súčasne záujem aj minister kultúry. Postupne začína byť životmi divadelných hviezd fascinovaný a stále viac si uvedomuje obmedzenosť svojej vlastnej existencie. Film získal v roku 2007 Oscara za najlepší inojazyčný film a desiatky ďalších ocenení na festivaloch po celom svete. (RTVS)
(více)Recenze (580)
Tomuhle filmu odpustím i celkem nudnější dvacetiminutovku a poté také lehce předvídatelný konec. Jinak je to opravdu fascinující pohled, do zákulisí kdysi mocné STASI v tehdejší NDR, organizace, která byla možná ještě propracovanější, než naše pověstná STB. " Životy těch druhých " , ty měla opravdu pevně v hrsti a potom už záleželo jen na ní samotné, koho klepne přes prsty a nad kým blahosklonně přimhouří jedno očko. Z hereckých výkonů je pro mě jednoznačným vítězem Ulrich Muhe, který si vnitřně rozpolceného, doposud loajálního příslušníka STASI střihl opravdu znamenitě a ukázal, že i v této na první pohled nelítostné organizaci, přece jen sloužili lidé, kteří měli aspoň malinký kousíček nějakého vnitřního svědomí. Objektivně, je to tak na čtyři a půl hvězdy, ale subjektivně napařím velmi směle plný bodový počet :) ()
Výjimečné, téměř geniální. Ač to tak nevypadá, ústřední postava není tak šedivě nezajímavá jako svět, ve kterém přebývá. Může za to jednak výborný scénář a pečlivé režijní vedení, ale hlavně je to mistrovsky zahrané. Ulrich Mühe je suverénně ten, který to celé táhne a jehož postava se tu navzdory vlastnímu povolání zachová jako dobrý člověk, aniž by to vypadalo jako nějaké patetické gesto, ale vychází to velmi logicky z daných okolností. ()
Veľmi, veľmi zaujímavý film s dojímavým koncom a výbornou réžiou a hercami. Ale čo si budem dlho pamätať, tak to je výkon Ulricha, keď bol na obrazovke, tak vtedy ma to bavilo najviac. Odporúčam! ()
Vynikajúce stvárnenie komunistickej pliagy s nadčasovým presahom zobrazujúcim akýkoľvek režim potlačujúci slobodu vo všeobecnosti. Film pôsobí verne a humánne, divák sa vie vcítiť do pocitov jednotlivých postáv. Atmosféra je občas naozaj napínavá. Ľudská pointa na konci je krásnym prejavom dobra. Životy tých druhých pôsobia civilne, no na druhej strane sú veľmi citlivo podané. ()
uzasny film, zasluzeny oscar, uzil som si. 90% ()
Nadštandardný nemecký profesionálne zrežírovaný a napísaný film debutanta Floriana Henckela von Donnersmarcka,ktorý si tým pádom otvoril bránu do sveta,pričom má k dispozícii skvelých hercov:Ulrich Mühe a Sebastian Koch,bez ktorých by takto nemohol vynikať,vyniká svojou víziou,ktorá zaujme a pohltí na poli viac ako dvoch hodín rozohráva partiu Kto z koho? Mimo súčasný zdecimovaný Hollywood ešte daj Bohu existuje tvorba,ktorá má čo ponúknuť. Ponuka rokov je nemecké menu,ktoré mi vytrávilo žalúdok,aby som nebol nebodaj zdeptaný týmto nemilým produktom,továrňou na sny. ()
Kdyby místo prvních 60 minut režisér děj shrnul a vysvětlil za minut 20 a zbylou část filmu nechal jak je, bylo to 80%, takhle strašně nudné, ospalé, o ničem. Až konec se perfektně rozjel, ale to je přeci jen na takou metráž slabé. ()
Skvelý film, ktorý je o to mrazivejší, že pripomína Orwelovo 1984 (alebo EQUILIBRIUM) a pritom je to historický film. Skvelé obsadenie, správne volená hudba, úžasná hra s interiérovými a exteriérovými relikviami 80-tych rokov... A záverečná veta, ktorá vás takmer rozplače... ()
Moje srdcová záležitost. Lahůdka, která mě pokaždé dostane. Závěrečná scéna je na panáka. ()
Poněkud zdlouhavé ale strhující drama o tom jak jsou "ti nahoře" všemocní a můžou s sledovat a odposlouchávat koho chtějí. Dříve se děly svinstva nejen u nás ale i v sousedním Německu a tento snímek ukazuje jak dost možná vypadalo. Pokud divák přistoupí na fakt, že film plyne ve velmi pomalém tempu, které by se dalo přirovnat k odposlouchávání obyčejných lidí bude se bavit a obdivovat skvělé herecké výkony, tísnivou atmosféru a brilantní režii. ()
Velká atmosféra nebezpečí. Herci jsou báječní. Působivá přehlídka pod životem Stasi. ()
"Das Leben der Anderen" je, přes vysoké hodnocení diváky i kritikou, filmem dosti rozporuplným. Už jen proto, že je to primárně film "osvětový", snažící se ukázat ošklivé praktiky východoněmecké STASI. Tvůrci filmu přitom postupovali tak, že vzali historicky přesná fakta o fungování onoho neblaze proslulého "Ministerium für Staatssicherheit", poté vytvořili vcelku jednoduchoučký příběh sloužící jako vhodná dramatická kostra, a teprve nakonec začali příběh "obalovat" uvěřitelnou psychologií postav a dalšími podobnými nezbytnostmi. Naštěstí se režisérovi podařilo "papírem šustící" scénář přetavit do velmi koukatelné polohy. Řemeslně jde totiž o velmi nadprůměrný počin, plný výborných hereckých výkonů, disponující slušnou kamerou, hudbou, režií, střihem, atd. Přesto je určitá umělost a nepravděpodobnost místy značně citelná. Například, zatímco ministerské vydírání slavné herečky je vskutku funkční, stejně jako Hempfova následná pomsta, méně pochopitelná je proměna věrného "služebníka režimu" Wieslera. Skutečně by k něčemu takovému stačila "Sonáta dobrého člověka"? Samozřejmě, je tu ještě vědomí evidentní nespravedlnosti, reprezentované nejen "ministerským" zadáním úkolu (ministrovi přece nejde o nic jiného, než o likvidaci "soka v lásce"), ale také chováním Wieslerova prospěchářského kolegy, kterému už dávno nejde o jakékoli iluze, ovšem stačilo by to? ... Otázka svědomí příslušníků komunistické tajné policie je přitom pro mnoho intelektuálů rozhodně vzrušující, protože je pro ně čímsi zhola nepochopitelným... Opravdu tomu ti lidé věřili? Opravdu neviděli tu evidentní nespravedlnost? Opravdu neviděli, čemu slouží? Obávám se ovšem, že tohle je otázka sice zajímavá, ale rozumné odpovědi se v ní většinou nedobereme... Například různé dokumenty mapující působení "naší" StB dokládají, že v jejích službách sloužili nejen lidé morálně různě pokroucení, ale mnohdy i nikterak zvlášť inteligentní či prostě přízemně pragmatičtí. Opravdu chytré a schopné lidi ostatně StB zpravidla nasazovala na jiné úkoly než bylo sledování "vnitřního nepřítele". Citlivého a vnímavého "estébáka" aby jeden doslova "hledal s lucernou"... Právě tohle si ovšem tvůrci filmu evidentně neuvědomili. Na jedné straně přesně vystihli šedivé ovzduší komunistické DDR, na druhé straně fatálně nepochopili psychologii lidí, žijících v tomto systému. To se ostatně týká nejen příslušníků STASI, ale také idealistického pojetí Dreymanova "mírného socialismu v mezích zákona"... Ve skutečnosti už v osmdesátých letech komunistickému režimu nevěřil téměř nikdo. Šlo jen o to kdo drží moc, kdo si ji udržet dokáže a kdo se jak umí přetvařovat aby nemohl být nařčen z toho že je nespolehlivým soudruhem... Jak kdosi napsal v recenzi (IHMO značně nepovedeného) filmu "3 sezóny v pekle", v totalitní společnosti "není na osobní hrdinství místo"... Přesně totéž platí i o protagonistech filmu "Životy těch druhých"... Celkový dojem: 80% Zajímavé komentáře: berg.12, Pan Filuta, Cival, Matty, DaViD´82, Bluntman, Subjektiv, H34D () (méně) (více)
Bohužel se musím zařadit mezi menšinu, která příliš nechápe zdejší nadšení a umístění v top filmech. Film jsem měl stažený ve 2 částech a musím říct, že ten kvalitativní posun byl docela znatelný. První polovina filmu je skutečně nudná, ba co víc i nezajímavá. To však napravuje polovina druhá, kde se konečně začne něco dít, trochu se rozehrají nejen herci, ale i hudba a všechno najednou nabude i emocí, avšak to nejdůležitější a prý nejsilnější měl být konec, a ten mě poměrně zklamal. Čekal sem něco velkolepého, ale ve skutečnosti nepřišlo nic, co by stálo za zmínku, prostě ucházející zakončení. Co se týče hodnocení tak za 1. polovinu bych dal maximálně 50%, za 2. polovinu bych dal asi 80%. Celkově 3 hvězdičky a 65%. ()
Trošku bezvýchodná situace, ve Východním Německu, až i slunce emigrovalo... To dovede každý, natočit socialistickou depku v sinalých tónech, zvlášť, když mu jde na ruku architektura, což se tedy nedá tvrdit o námětu a nakonec ani o hercích. Snad nechcete, abych uvěřila, že se z bezcitného ohaře stal (zřejmě nějak přes noc) anděl strážný? Nakonec, kdyby byl býval disent opatrnější, nebo alespoň častěji tapetoval, nemuselo to zajít tak daleko ;-) Na druhou stranu už chápu, proč se zaměstnanci vyšších vnitrostátních sfér v nových podmínkách tak rychle přetavili v úspěšné manažery - pouze zužitkovali svůj profesionální zájem o klienty, jejich rodiny, sousedy, přátele... jen pohled už nemají tolik studený. Kdo vytušil, že nesdílím většinové nadšení, tuší správně - snímek má jen hodnotu výpovědní - jako pomůcka pro hodiny novodobých dějin... jen ten hepáč bych nenápadně přeskočila, protože lidé se zpravidla nemění - alespoň ne takoví lidé. ()
Filmu o zlocinech kominusmu neni zdaleka tolik, kolik by melo byt a kolik bylo natoceno o nacismu. Tenhle film je brilantni a i kdyz jsem se v roce, kdy se hlavni dej odehrava teprv narodil, troufam si tvrdit, ze dobu vystihl naprosto presne. Akorata se mistama prilis vlece a neni tolik zrejme, proc HGW dela, to co dela. Na druhou stranu finale je dechberouci a fakt jsem netusil, jak to dopadne. Doslov pak zbytecne natazeny, cteni ze spisu tam uz byt nemuselo, vzdyt jsme to vsechno uz jednou videli, stacilo jen vydani te knizky, ale co, herci jsou vyborni, hodne slusnych 85% Soucasny nemecky filmy me bavi cim dal vic... ()
Životy těch druhých na mě v závěru zapůsobily neskutečně emotivně a já jim tak jsem schopný odpustit některé drobné neduhy (hra na klavír s hláškou "Jak by mohl někdo, kdo toto opravdu slyší být špatným člověkem?" například). Umění je skutečně to, co za rudých prasat trpělo nejvíce a film podle mě celkem přesně předvádí paranoidní atmosféru, ve které musela inteligence s talentem v té době žít. Tento film by se měl povinně promítat na školách i když si myslím, že blbcem nepohne nic. Ulrich Mühe zahrál jednu z nejsmutnějších postav, co jsem za dlouhou dobu viděl. Skutečně tleskám. ()
Z času na čas sa objaví snímok, ktorý dokáže rozleptať dušu. Už od prvých minút je divákovi jasné, že tento patrí k nim, nielen témou ale aj spracovaním. Metaforicky povedané, žiť život druhých sa dá jedine v totalitnom systéme, ktorý je ukázaný v plnej nahote. Praktiky štátnej bezpečnosti Stasi v NDR, arogantnosť a vyvolávanie strachu ako pracovný nástroj a pocit moci, ale aj strachu možnosti prísť o ňu, sú prostredím, v ktorom sa odohráva zvláštny príbeh sledovaného umelca a jeho "lovca". Výnimočný film. ()
První polovina příliš zdlouhavá, ale ta na city hodně hrající druhá to u mě vytáhla na 75%. Jinak Ulrich Mühe mi tu šíleně připomínal Kevina Spaceyho. ()
„“Lazlo“ a CMS rozbalili dárky. Potom měli pohlavní styk.“ Zprávy agentů STASI by asi nebyly dramaticky zajímavým čtením. Tak oni Němci přece jenom umí natočit dobrý film.Hodně dobrý příběh o moci, která korumpuje a absolutní moci, která korumpuje absolutně, o tom, že pokud někdo má tu moc, je úplně jedno, jestli je nacista, bolševik a nebo kdokoliv jiný (tyhle věci dělá proto, že má tu možnost, že to může dělat – nechci zločiny bolševismu nijak zmenšovat, případně omlouvat, ale dělají dnešní demokratické tajné služby snad něco jiného?), o tom, že možná přece jenom existuje něco jako lidství, že „chybovat je lidské“ a že i dobrý člověk může konat zlo ve víře, že koná dobro. Opravdu silný příběh, který nijak nepřehání, je zcela uvěřitelný a má hodně dobrý konec. ()
Přesně tohle je pro mě malý velký film. Film kterej je skromnej, celej jako by mluvil krz Ulricha Mühea, fantastická kamera, scénář a herecký výkony. ()
Reklama