Režie:
Hans-Christian SchmidScénář:
Bernd LangeHrají:
Sandra Hüller, Burghart Klaußner, Imogen Kogge, Anna Blomeier, Nicholas Reinke, Jens Harzer, Walter Schmidinger, Friederike Adolph, Eva Löbau, Irene Kugler (více)Obsahy(1)
Film nakrútený podľa skutočného príbehu zo 70-tych rokov 20. storočia rozpráva o mladej žene, ktorá sa napriek chorobe a predsudkom okolia túži osamostatniť, študovať a získať vytúženú slobodu. Prísna katolícka výchova chladnej matky a citlivého, no slabého otca Michaele kvôli ťažkej forme epilepsie nikdy nedovolila osamostatniť sa a opustiť malý svet, v ktorom ju rodina chránila i väznila. Teraz však má 21 rokov a bola prijatá na univerzitu. Napriek nevôli rodičov sa Michaele podarí získať šancu na normálnu budúcnosť. Všetky problémy jej pomáha prekonať hlboká viera v Boha. Na internáte sa zoznámi s Hannou, ktorá sa stane jej najlepšou kamarátkou. Nesmelá Michaela postupne nadviaže vzťah s citlivým Stefanom. Škola, nové priateľstvo a láska jej otvoria nový svet. Odmieta si pripustiť, že by jej ho čokoľvek mohlo vziať a preto ignoruje aj stále ťažšie záchvaty. Keď však začína počuť hlasy a prepadávajú ju hrozivé vizuálne halucinácie, pokúsi sa hľadať pomoc tam, kde ju vždy našla - u Boha. Počas modlitby však na ňu zvuky a obrazy útočia ešte intenzívnejšie a keď chce do rúk vziať ruženec, páli ju ako oheň. Farár z Michaelinho mestečka pre ňu nemá veľa pochopenia a je presvedčený, že jej halucinácie sú iba zámienkou na to, aby sa robila zaujímavou. Michaela preto vyhľadá mladého farára, ktorý utvrdí jej presvedčenie, že je posadnutá diablom a má sa podrobiť exorcizmu. Hanna i Stefan sa snažia Michaelu presvedčiť, aby vyhľadala pomoc psychiatra, no ani láska a priateľstvo nedokážu prelomiť náboženské a morálne väzby, ktoré Michaelu viažu k jej rodine. Je len otázkou času, kým Michaela démonom v sebe definitívne podľahne.
Príbeh filmu sa opiera o silnú charakterovú štúdiu a strhujúce herecké stvárnenie mladej Michaely. Nesúdi príčiny Michaelinej choroby, neobhajuje moderný racionalizmus ani katolícky mysticizmus. Rovnako sa nesnaží využiť námet na rozprávanie hororového príbehu. Jeho ťažisko tkvie v originálnom vykreslení bohatého i desivého vnútorného života bytosti, ktorá uviazla medzi dvoma svetmi a ani v jednom z nich nedokáže nájsť pomoc. Mladá divadelná herečka Sandra Huller získala za svoj filmový debut množstvo ocenení, medzi inými aj Strieborného medveďa za ženský herecký výkon na MFF Berlinale a Bavarian Film Award pre najlepšiu mladú herečku. Na MFF v Berlíne získal film Cenu FIPRESCI, bolo mu udelených päť národných cien German Film Award, Cena nemeckej filmovej kritiky pre najlepší film a herečku, Cena pre najlepší film a herečku na Katalánskom filmovom festivale, plaketa v medzinárodnej súťaži na MFF Chicago a množstvo iných ocenení.
(oficiální text distributora)
Recenze (74)
S nemeckou kinematografiou som na tom ako Tom a Jerry, ale ani táto nepretržitá priepasť mi nezabránila skúsnuť pozoruhodnú drámu z prostredia fanatického rodinkárčenia, ktoré so skutočným kresťanstvom nemá spoločné ani ň. Príbeh nešťastného dievčaťa ma zasiahol a je typickou ukážkou rozbitých rodinných vzťahov, ktorý je presne vyburcovaný a skutočný. Príjemná filmová terapia. ()
Zlatý Medvěd - výběr ()
Pokud očekáváte horor, tak na něj rovnou zapomeňte. Tohle je čistá psychologie. Od počátku bylo na filmu vidět, že celý ten zmedializovaný příběh Anneliese Michelové tvůrci pojali naprosto racionálně a se zdravým úsudkem. Film tak není efektivní a určitě nešokuje tak, jako to dělají americké verze. Spíše zabředne hodně hluboko do psychologie samotné postavy Michaely, kterou tu Sandra Hüller hraje hodně slušně a do samotné rodiny. Na konci filmu to na mě pak působilo tak, že jsem se vlastně vůbec nedivil, proč tento případ dopadl tak, jak dopadl. Pokud bych měl hodnotit zdali věřit více té duchovní a zkomercializované pravdě nebo se zaměřit na ten psychologický aspekt, tak určitě zvolím psychologický a okamžitě zatluču tehdejší německé církvi další hřebík do mahagonové rakve. Další důkaz toho, že ortodoxní křesťanství dokáže ze života udělat stejné peklo, jako ortodoxní islám. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $9,600║Tržby Celosvetovo $262,460║ ()
„Modlil som sa za teba.“ – „Veľmi to nepomohlo.“ Komentár obsahuje spoilery. Na začiatok musím povedať, že je to film, ktorý by ste mali vidieť napriek jeho chybám a že som o ňom celý nasledujúci deň rozmýšľal, čo v priemere dokážu tak tri štyri filmy ročne (z celkového počtu povedzme 400, ktoré do roka vidím). Nemecká snímka REKVIEM bohužiaľ končí vo chvíli, kedy začína byť najpôsobivejšia. Strohá správa, bežiaca pod záverečnými titulkami, diváka, beztak otraseného a šokovaného, už len definitívne doklepne kúsok bližšie k truhle. Tvorcovia hodinu a pol budujú atmosféru, psychológiu a vzťahy, čoho dôsledkom je nanešťastie nuda. Zrejme to však bolo nutné, pretože práve vďaka tomu, že postavy poznáme, je vyvrcholenie zdrvujúcejšie, až možno budete cez noc rozmýšľať, či sa tiene pri posteli nejako čudne nepohybujú. Film je inšpirovaný (hoci sa to snaží úvodným titulkom poprieť) skutočnými udalosťami zo 70. rokov 20. storočia. Vtedy mladá, nábožensky silne založená Anneliese Michelová zahynula počas exorcizmu (vyháňanie diabla z tela obete) na následky vyčerpania (resp. odmietanie stravy a tekutín). Súd odsúdil na pobyt za mrežami jej rodičov a dvoch kňazov, ktorí sa na obradnom katolíckom rituáli podieľali. Rodičia totiž usúdili, že dcére lieky nepomôžu (lekári mali podozrenie na epilepsiu, na ktorú dievča aj bralo lieky). Radšej uverili, že ich dieťa je posadnuté diablom a privolali na pomoc kňazov. Počas súdneho procesu odborníci (doktori) naznačili, že okrem epilepsie mohlo dievča trpieť aj (resp. iba) na duševné poruchy (depresia, schizofrénia). Snímka sa ku koncu prísne drží reality – v minulosti boli z posadnutosti diablom vinené skutočne prevažne dospievajúce dievčatá, údajná posadnutosť sa naozaj často spájala s epilepsiou („počutie démonov“ sa dá ospravedlniť tým, že epileptik počuje pred záchvatom hlasy, prípadne cíti zvláštne pachy; „prehnaná fyzická sila“ posadnutej obete sa dá vysvetliť epileptickými kŕčmi, počas ktorých sa pacient neovláda a vzniká teda dojem, že je „silnejší“) a za vyvrcholenie exorcizmu je naozaj pokladaná chvíľa, kedy je démon vyzvaný vyzradiť nahlas svoje meno. P.S. V moci diabla bolo týmito udalosťami inšpirované skutočne len veľmi voľne. ()
Germánům se musí nechat zajímavý uchopení už hodně vyčpělého tématu exorcismu a jeho zpracování do né úplně hororového dramatu. V Requiem se totiž pracuje jen a pouze s psychologií hlavní hrdinky a několika vedlejších postav okolo ní. Divák netrpělivě čeká na samotný akt vymítání, jenže marně... snímek předčasně končí tam, kde ostatní teprve začínají. Přestože příběh je napsán a zahrán (na německé poměry) překvapivě dobře, tyhle exorcistické a většinou monotónní počiny mě už spíš nudí. Viz naposled The Devil Inside. ()
Nikdy NEpochopím, jak mohl dostat tento film ocenění a totéž i hlavní hrdinka. Film má pojednávat o vymítání ďábla a posedlostí již zmíněné hrdinky, ale tento příběh je HOLÝ ... BEZ JAKÉKOLIV ATMOSFÉRY NAPĚTÍ A STRACHU ... no zkrátka film BEZ NIČEHO. Patrně to bude asi tím, že pochází z Německého filmového světa. ()
Že sa kvalitného filmu o exorcizme dočkám aj z nemeckej produkcie som naozaj nečakal. Horrorový žáner je len okrajovou súčasťou tejto skvelo zahratej, temnej psychologickej drámy, ktorá je pre mňa zatiaľ najcivilnejším zobrazením danej témy. I tak ale občas stráca dych a okysličenie by sa mu zišlo najmä po stránke napätia, hlavne zo začiatku a trošku premyslenejšieho záveru. 75%. ()
Psychologická dráma vykresľujúca príbeh Michaely, prísne vychovávanej mladej ženy, ktorá sa snaží na vzdory svojej chladnej, takmer bezcitnej matky osamostatniť a konečne žiť svoj vlastný život. V 21 roku svojho života je prijatá na univerzitu. Chce sa stať učiteľkou. Michaela však trpí epilepsiou a berie veľmi silné lieky. Jej stav sa čoraz viac zhoršuje. Nakoľko je Michaela silno veriaca, útechu hľadá vo viere a v modlitbách k bohu. Keď však pri nich začína mať vidiny, halucinácie a začína počuť hlasy, ktoré jej cestu k bohu krížia, začína tušiť, že problém ktorý ju postretol má hlbšiu podstatu. Tento film potreboval remake ako soľ. Tomu sa ho dostalo v podobe Exorcism of Emily Rose, ktorý je o dosť napínavejší a rozhodne lepšou voľbou na "nedeľne popoludnie". Strata času to ale nebola .. ()
Veľmi vydarený psychologický "horor", ak to tak môžem nazvať. Strach, ktorý film naháňa pramení z toho, že to, čo vidíme je až hmatateľne reálne. Nemci zvolili veľmi dobrú cestu, ako vyrozprávať tento skutočný príbeh. Nemalo cenu kopírovať už prevarené postupy rôznych hororov na tému exorcismu. Výborná atmosféra 70.rokov v kombinácii s kvalitnými hercami a skutočným príbehom, vo vás vzbudí minimálne uznanie. U mňa ale oveľa viac. Nemci ma každý rok dostanú minimálne dvoma, troma skvelými filmami... A my sa kedy zobudíme? 80%. ()
VAROVÁNÍ PRO VĚŘÍCÍ - TOHLE NEČTĚTE! A jestli budete, já vás varovala, tak mi neskuhrejte v poště... Jestli je známkou posedlosti ďáblem odpor k řečičkám a manýrám vhodným leda pro prosťáčky v dobách středověku a hlouběji v minulosti, pak jsem holt posedlá. Oproti hrdince "Rekviem", tuctové studentce Michaele (co vypadá jako Jeff Bridges), mám nesporné výhody: chybí mi potřeba dotýkat se kříže, růženec jsem snad v životě neviděla a spíše mě uslyšíte vysvětlovat teorii relativity, než se upřímně modlit - a to koza petrželi rozumí podstatně lépe než já fyzice. No dobrá, přiznávám, jednou jsem se skutečně modlila a bylo to prd platné, takže jestli ten fousatý děda na obláčku existuje, budu na něj mít pár fakt nepříjemných otázek - ať si sundá brejle a pořídí suspenzor, než k němu dojdu! Michaeliny zuřivé záchvaty naprosto chápu, 2x v životě jsem musela do kostela. Byla tam zima jak v mrazáku na patologii a nuda ještě větší - vida, to jsem se vlastně modlila podruhé a potřetí, aby už to sakra skončilo. U synovcova biřmování mě akorát zajímalo, zda děckám farář dává Fidorky nebo jsou hostie chuťově mnohem podřadnější oplatky. "Rekviem" jako psychologické drama o psychicky nemocné slečně a jejím střetu s vírou nebylo špatné, ale přece jen jsem čekala trochu drsnější přitlačení na pilu, hlubší a pečlivější náhled do Michaeliných amoků, detailněji přiblížené vymítání. Osobně mi více sedělo horrorovější ladění staršího amerického sourozence "Exorcism of Emily Rose". Na německý film to nicméně docela ušlo, netrpěla jsem, neusínala, děvčica v hlavní roli byla přesvědčivá a líbila se mi taky ta středověce působící městečka a vesnice, dávám proto slušných 68%. Nebýt té jediné strohé věty na konci (možná měla být překvapivým úderem, ale když člověk ví, jak to dopadne....), hrábla bych možná i po čtvrté hvězdičce. ()
Pokud člověka zaujmou nejvíce závěrečné titulky, je něco špatně. Rekviem není žádný horor, ale čisté drama, které téměř nic nanabídne. Závěr byl trošku lepší, ale ten celkový dojem nemohl zlepšit. První hodina je zabitá a mohla se věnovat víc exorcismu, protože právě o tom Rekviem má být. Hold jsem si asi zvykl na kvalitní film "V moci ďábla", ale ten je jen jeden a nic o exorcismu ho jen tak nepřekoná. Docela zklamání, ale i to je riziko filmového diváka.. 4/10 = 40% ()
Předem upozorňuju : Tohle není HOROR. Případ Anneliese Michel mám (myslím si)docela dobře nastudovanej. Na tohle psychologický drama zpracovávající příběh Anneliese Michel jsem se chystal už strašně dlouho. Ano, tenhle film končí tam kde se většina filmů o posednutí ďáblem sotva rozjíždí. A možná proto díky tomu tenhle film hodně lidí zatratí. Já jsem naopak rád, že se vydal jinou cestou. Kdo případ zná. Ví co by následovalo. Vymítání se objevilo už v nespočtu filmů. Tady ho ovšem nenajdete. Mě Requiem nezklamal. Věděl jsem do čeho jdu. ()
Nemeckí tvorcovia sa síce sústredili viac na psychológiu ako na hororové klišé, ale tým tak trochu snímka stráca tempo a divácku atraktivitu. Tým nechcem dehonestovať myšlienkovú hĺbku filmu. Čo je síce fajn, lenže ono to potom ako keby vyšumí do prázdna a na konci nás čaká iba dovetok, čo sa stalo potom.....Ako plus hodnotím fakt, že sa tvorcovia neprikláňajú k nadprirodzenu a riešenie nechávajú na divákovi. ()
Zajímavé psychologické drama inspirované případem Anneliese Michel, která byla v sedmdesátých letech podrobena exorcismu. Snímek však není hororem - jako většina jeho bratříčků - nýbrž syrovým dramatem, které divákovi pouze předkládá různé pohledy a je jen na něm, jak si je vyloží. ()
Je to tentýž příběh jako v americkém filmu V moci ďábla. Ovšem zatímco hollywoodská verze byla něco mezi hororem a soudním dramatem, v německé se jedná o drama bez použití jakýchkoliv hororových prvků. Je to příběh silně věřící holky s vážnými psychickými potížemi, který je ve své zdánlivé obyčejnosti vlastně mrazivější než spousta skutečných hororů. Sandra Hüller v hlavní roli předvádí bravurní herecký výkon. ()
Ak je príbeh Anneliese Michel na nete popísaný pravdivo, tak to najdrsnejšie začalo asi až po skončení titulkov. Rekviem sa zameriava predovšetkým na samotnú Michaelu ... jej problémy a pasovanie sa s nimi. Tú Sandra zahrala naozaj výborne a vierohodne. Celý čas som si lámala hlavu, kde som ju videla, a ona to je Toniho Erdmanna dcéra. Výprava, kostýmy a hudba tiež slušné. ()
Kto očakáva niečo v štýle Emily Rose bude prirodzene sklamaný, keďže tamto je špičkový horor, zatiaľ čo toto je dráma a horor len pomyslením, že sa to stalo. Je to pohľad z rodiny, asi ako sa to stalo, čo sa dialo, prečo sa to stalo. Skôr dokumentárny štýl než film. Je to o rodinných vzťahoch, nie o prípade chudery Anneliese, ktorá dopadla ako dopadla a tu jej koniec vlastne ani nie je ukázaný. Ale herečka vybraná veľmi dobre. ()
Jeden z nejlepších filmů o vymítání ďábla. Film plyne strašně pomalu a vyjmečně to prospívá. Budování atmosféry je právě asi nejsilnější stránka snímku a díky tomu vás ani nenapadne odejít od televize. Sandra Hüller v roli studentky posedlé ďáblem byla strašně přesvedčiva. Jako kdyby to vážně prožívala ona. ()
41st KARLOVY VARY INTERNATIONAL FILM FESTIVAL 2006 - HORIZONS - Horizonty (Requiem / REQUIEM / Rekviem) - Chytlavééé... - 2. 7. 2006 - kino Pupp - Karlovy Vary - 80% ()