Režie:
Goró MijazakiScénář:
Keiko NiwaHudba:
Tamija TerašimaHrají:
Džun'iči Okada, Bunta Sugawara, Júko Tanaka, Terujuki Kagawa, Džun Fubuki, Takaši Naitó, Jui Nacukawa, Kaoru Kobajaši, Micuko Baišó, Eriko Kigawa (více)Obsahy(2)
Rovnováha světla a temnoty ve světě Zeměmoří je vychýlena, lidé přicházejí o jistoty, přestávají věřit sami v sebe a čarodějové přicházejí o své schopnosti. Mladý princ Aren sužován úzkostí uteče za znepokojivých okolností od královského dvora. Jeho bezcílné pouti dá směr setkání s arcimágem Krahujcem. Na jejich společné cestě Aren poznává dívku Theru, která skrývá velké tajemství. O Arena se začne zajímat Krahujcův dávný protivník, zlomyslný mág Pavouk převtělený do podoby ženy, jenž se pídí po tajemství věčného života. Strach ze smrti nejprve Arena, podobně jako Pavouka, přichyluje k temnotě. Hrdina však poznává, že jediná cesta, jak přemoci úzkost, vede přes nalezení lásky k životu. První film Góra Mijazakiho, syna Hajaa Mijazakiho, odkazuje k jedné z nejpopulárnějších ság západní literatury „Zeměmoří“ a vzdává hold její autorce Ursule K. Le Guinové. (Aerofilms)
(více)Recenze (138)
Někde jsem slyšel, že nejhorší je, když ve vás film nevyvolá žádné emoce a nechá vás na konci lhostejnými s osudy hlavních hrdinů. Přesně to se podařilo tomuto výtvoru ze studia Ghibli, Gedo Senki, v němž Goro Miyazaki šíleným způsobem - nemohu to nazvat jinak - sloučil třetí a čtvrtou knihu Zeměmoří. Mohl bych se přít o to, že to, co se zde nazývá poklidností, je vlastně jen místy docela hezky animovaná nuda, příběh, který je rovný jako lajna a zcela plochý, jednotlivé scény jsou poskládané za sebou jako v jednoduché skládačce: Vždyť i Tonari no Totoro je větší nervák! A že každý záběr trvá moc dlouho, že se mi vůbec nelíbí ten mdlý dabing hlavních hrdinů, neboť i ten nejprůměrnější japonský anime seriál je namluvený mnohem lépe! Také bych mohl nadhazovat, že s rozervanost hlavního hrdiny mohlo být naloženo méně povrchněji, aby působila méně směšně, nebo by se mohli alespoň obtěžovat s vysvětlením oné neznámé zkázy, která postihla Zeměmoří. Hlavní záporák Cob je muž, nikoliv žena, jak by se mohlo na první pohled zdát. Nevím, proč Goro udělal z člověka, který je v knize popisován jako muž silných paží, někoho, kdo spíše připomíná hermafrodita. Všechny nedostatky ještě více vyplynou po přečtení si některé z knih Zeměmoří. Zjistíte, bez ohledu na odlišnost příběhu, že Le Guinová dokáže několika větami, jednou zdánlivě obyčejnou scénou vytvořit více emocí než Goro Miyazaki v celém Gedo Senki; neplatí pokud narozdíl ode mne vládnete tou správnou filmovou empatií ;-) … Zcela souhlasím s hodnocením IMBD, klidně by však IMHO mohlo být i nižší. Po Howl's Moving Castle je tu pro mě další Ghibli propadák. Já dávám 30%. PS. Goro Miyazaki se údajně kvůli tomuto filmu se svým otcem pohádal, pokud však měl tu aroganci tento film, Gedova válečná kronika, jak se dá titul přeložit (kde je jaká válka?), i přes názor svého otce protlačit do studiové produkce, zasloužený propadák doma v Japonsku a v Americe mu zcela patří. Zde v Čechách by se tak jistě nestalo, protože hezké omalovánky a jméno Ghibli zaručují vždy vysoké hodnocení… :-( poznámka: většinu tohoto zdrcujícího komentáře jsem psal ještě před tím, než jsem se seznámil s knižní předlohou. ()
Na Gedo Senki jsem se celkem těšil, ale Goro mi nakonec způsobil mírné zklamání. Tisíckrát ohraný příběh nedokázal ničím výrazně obzvláštnit a hlavně mi chybělo více silných momentů podobných nádherné písni z přibližně poloviny filmu. Ale právě kvůli těmto několika scénám a solidní atmosféře bych Gora nezatracoval a pokud se dokáže poučit ze začátečnických chyb, tak se o budoucnost Ghibli studia nemusíme bát. ()
Myslím si, že po dopozeraní ostane niekoľko otázok, ktoré by sme chceli mať zodpovedané, ale aj tak musím povedať, že ide o vizuálne, hudobne aj príbehovo veľmi pekne urobené fantasy. A dokonca tu máme aj nejaké skutočne poriadne tvrdé a násilné vizuály, čo je vždy veľmi zaujímavé. Ale celkovo mám pocit, že buď sme z toho mali mať urobený seriál, aby sme mohli tento svet viac spoznať, alebo niekedy k tomu urobiť pokračovanie, lebo si myslím, že je tu viac príbehov a dejových línií, ktoré by sme ešte mohli sledovať. Podľa mňa je to pekný film. Nenudilo ma to, celý čas som čakal, kam to bude smerovať a musím povedať, že prvá polka je možno trošku pomalá, ale na druhú stranu mám pocit, že to funguje. Celkovo by som to doporúčil fanúšikom štúdia Ghibli filmov a aj ľuďom, ktorí majú radi animované filmy. Deťom asi nie. Skôr keď budú mať tak 13 rokov. Uvidíme, či ešte Goró Mijazaki pride s niečim novým. Som zvedavý. Hodnotenie: B+ ()
Asi nejslabší věc od Ghibli, kterou jsem viděl. Vysoce kvalitní animace, slabší příběh, režisérsky mohlo být lepší. Dá se na to koukat za předpokladu, že sledujete v originálním jazyce. Český dabing nestojí za moc. 69% ()
Není Mijazaki, jako Mijazaki. Vizuálně slušné, příběhově nevýrazné a naprosto bez fantazie. ()
Když přemítám nad Tales from Earthsea, tak se neubráním té salající epičnosti a velkoleposti příběhu, ale i jeho faktické prázdnoty. Vidím, cítím, slyším všechny ty mozaiky a dílky inspirace. Uvědomuji si ty tahy nitek osudovosti, nevyhnutelnosti a představeného poslání. Rezonující úvahy a otázky nad tím, čím chci být, čeho chci dosáhnout, život, smrt a co je to všeobecné, generalizované dobro. Marně ale hledám to propojení, harmonizující celistvost a dotažení všech ideí. Líný flow, až flegmatická nerozhodnost a proaktivita většiny postav vzbuzuje mírné nepochopení a celkově je tah na branku neomalený, ba až nejasně defenzivní. Za 2 hodiny je nám vysvětleno hrozivě málo v rámci smyslu a důvodů; emotivnímu finále to ubírá značně na síle. Forma studia Ghibli se ani trochu neotřásla, ale debut Goroua Miyazakiho, syna legendárního Hayaa Miyazakiho, byl minimálně vnitřně hodně nervózní a nejasný. 3* ()
Goro se výrazně potatil po svém úspěšném otci, protože mi to místy hodně připomínalo některé snímky od Miyazakiho staršího. Opět jde o film plný fantazie, ve kterém vystupují roztodivné postavy (hlavně Cob, který mi připomínal čarodějnici ze Zámku v oblacích). Ve středu stojí opět zamilovaný pár (tady by se dalo technicky říct dva), který se snaží ustát všechny nástrahy kouzelného světa. Zkrátka sice ne tak dobré jako jiné snímky od Miyazakiho staršího, ale i tak jde o nadprůměr. ()
Ty japonské omalovánky jsem vážně nikdy nepochopil. Některé anime mi přijdou zajímavé, ale jinak mi to přijde na jedno brdo. Navíc ten rozpor v naivním dětském zpracování animace a snaze říkat důležitá filozofická moudra o každém prdu, mne vždy mátl. A teď dostanu adaptaci mé oblíbené knižní série, která je plochá jak knihy od Viewegha a podobně tak smysluplná - přičemž s knihou, tedy knihami, nemá nic společného. Třeba už jen kvůli věku hrdiny. Skoro dvouhodinový film o ničem, s animací, která měla své kouzlo možná v 80. letech. ()
Ursulu K. LeGuin, podle jejichž knih o Zeměmoří to je natočený, mám moc rád, i když je pravda, že s jejími fantasy příběhy moc zkušeností nemám (četl jsem zatím jen Vydědence, vynikající Levou ruku tmy, Smrtonosné sny a pár básní a povídek), ale tenhle příběh je docela fajn. Japonské animaci se zřejmě nedá nic vytknout a i příběh, ač nijak oslnivý, zaujme hlavně svým odkazem a takovým tím dobrým a uspokojivým pocitem, co po zkouknutí zůstane. Současná filmová fantasy je až na „bombastickou“ vizuální stránku často dost plochá a vyprázdněná, u Gedo Senki sice jsou draci, kouzla, čarodějové a čarodějnice, i ten boj s vnitřním zlem, děj je sice dost pozvolný, ale ten OBSAH, to něco, co mě polechtá a zahřeje uvnitř hrudi, tam dost cítím. A možná proto, že se mě to nesnažilo opít tím vizuálním rohlíkem, se mi to dost líbilo, a rád se k tomu zase někdy vrátím. ()
Příběhy ze zámoří.... čekal jsem od toho fantasy, ale první hodinu jsem dostal jen příliš velkou dávku farmaření, trochu cestování, problémy s otrokáři a malý náznak magie. Není divu, že jsem celou tu dobu znuděně otáčel hlavou, chvílemi jsem dokonce jen poslouchal a přitom dělal jinou činnost. Nesnáším, když se sledování filmu táhne jako nudle. Dál už jsem to nevydržel a jen jsem se postupně proklikal na konec. Tenhle animák mě pravdu nebavil. ()
Bez znalosti knižní předlohy se divák konfrontuje jen se zlomky mytologie, v níž se orientuje jen s velkými obtížemi. Ještě pracněji si tvoří vztah k hrdinům, zvláště ústřední chlapecká postava se svou temnou minulostí až do samého závěru působí mimolidsky a její psychologie je přes její výklady (a rozdvojení) neuchopitelná. Androgynní zlý čaroděj mate ovšem ještě víc a čitelný není ani vztah Krahujce a ženy. Také ostražitost dívky polevuje jako na zavolanou. Vše se zamotává i odhaluje ráz naráz, a celek proto působí schematicky – jako stručné převyprávění z čtenářského deníku. ()
Skvělá hudba, skvělá animace a ještě lepší příběh, ale pár vad na kráse se tady najde a díky nim musím snížit hodnocení. Ale i přes to jsem si parádně užíval tenhle snímek. Prostě jablko nepadlo daleko od stromu a věřím, že jeho další film už bude pětihvězdičkový, protože se určitě poučí ze svých chyb. ()
Štúdio Gibli znova prekvapuje. Najväčším zadosťučinením považujem fakt, že knihy Ursuly K. La Guinovej o Zememorí moc nemusím. Čítal som prvú trilógiu a že by som bol s toho nadšený sa nedalo povedať. Pričom sa mi ten nápad celkom pozdával. Ale nikdy som si k tomu nenašiel cestu ako mnohý iný fanúšikovia. Mijazakiho syn, ale vytvoril veľmi pekné dielko odrážajúce tú najlepšiu možnú animátorskú techniku, ktorou je toto štúdio preslávené. Pekne vykreslené charaktery, atraktívne prostredie a výborná hudba. To všetko spôsobuje, že film má pekné tempo, a presne ten správny nádych dobrodružstva, ktorý mi u knihách chýbal. Ak dakedy Otec Mijazaki skončí s filmovaním, tak jeho syn ho náležite zastúpi. Možno nie úplne dokonalé, ale to mi je jedno. Tales from Earthsea sú peknou poctou vážnejším druhom fantasy, v ktorom je odrazený skutočný ľudský boj. Posledná polhodina, kedy sa hlavný hrdina Arren snaží poraziť svoj strach zo smrti je krásne vygradovaný a spôsobujúci potrebnú katarziu. Bravo. ()
Prvotina syna legendárního Hayao Miyazakiho nezaznamenala mnoho úspěchů, ale přesto se podle mě jedná o kvalitní fantasy pohádku. Příběh je chytlavý, animace pěkná, jak už u Studia Ghibli je zvykem... a jediným vážnějším záporem pro mě zůstává několiv motivů či myšlenek, které pochází jakoby z jiného příběhu nebo zůstaly nedodělány či nedovysvětleny. Možná to vzniklo přepracováním předlohy, ale tu vůbec neznám, takže nemůžu posoudit. Slabší 4*. ()
Krásně kreslené, ale některé pasáže jsou šíleně nudné a hlavně velmi dlouhé nic neříkající, jen plující krajinou. ()
Vizuálně fajn, ale příběhově je to teda divná spatlanina, které jednak místy chybí tempo, ale hlavně tím, že mixuje Nejvzdálenější pobřeží a částečně Tehanu, tedy až třetí a čtvrtý díl ze ságy Zeměmoří, tak působí spíše jako vytržená epizoda z neexistujícího seriálu. Postavy se navzájem znají, dokonce čas od času zavzpomínají na předchozí dění (atuánské hrobky, Roke), ale tvůrci je nejsou schopni neznalému divákovi pořádně představit a s nimi ani fikční svět, který tam je a svou velikostí si v ničem nezadá s velkými fantasy světy jako je Středozem či Westeros. Jen do něj není divák není vůbec vpuštěn. Jak říká paní Galadriel ve svém komentáři, příběh tak působí naprosto přímočaře a zdánlivě bez hlubšího významu. Jenže ten význam tam někde je. Předloha je poměrně filozofické dílo s propracovanou psychologií postav, plné myšlenek o životě a smrti a různých motivů vycházejících z náboženství, taoismu zejména. O tohle všechno je tahle adaptace osekaná a pořádně ani nevysvětlí základní věci, jako význam draků, co je zač onen Stín, který pronásleduje Arrena či v čem spočívá moc ve znalosti pravého jména. Gedo Senki obstojí jako pohádka, ale jako adaptace je to trochu... meh. ()
Anglický dabing byl naprosto perfektní, protože z hlasu Cob jsem měl nahnáno už hned od začátku. Již zmiňovaná záporná postava jménem Cob, o kterém nevíme zda je žena, či muž, i přesto mě podezřele přitahoval(a), je naprosto dokonale napsaná. Přesně takhle jsem si vždy představoval zápornou postavu, nekompromisní, krutou a ještě si pojistím vlastní výhru. Inu příběh je pohodový, zaujal, ještě k tomu s naprosto dokonalou hudbu a myšlenkou života a smrti. (Opravdu moc bych chtěl sehnat tento kousek v originále. A knihy jsem nečetl.) ()
Moc hezké-nenudil jsem se a i přes naprostou neznalost předlohy jsem se neztrácel, ani mi na konci nechyběly informace(jak tady často čtu)...Na Ghibli mástrpísy jako Totoro či Laputu to asi fakt nemá ale ostuda to určitě není. ()
Šedý priemer. Pomerne neoriginálny príbeh (koľkokrát tu už bol hlavný hrdina bojujúci so svojím temným ja?), zaujímavé, ale nedotiahnuté postavy, nedovysvetľované dejové línie (wtf tam vlastne robili draci?), po vizuálnej stránke viditeľná otcovými filmami (predavač drogy akoby z oka vypadol postave vojaka z Princess Mononokel, rôsolovitá preprava hlavnej záporáčky na konci sa nápadne podobá na kúsky, ktoré nám predviedla už Witch of the Waste atď). Na prvý počin to ale nie je zlé a ja verím, že jablko nepadá ďaleko od stromu... ()
Přijde mi, že se táta Miyazaki věnoval až příliš výrobě svých filmů a zanedbal výchovu snyka. Ten se tak stihl podívat i na kreslené filmy od Disneye, a teď si moc nedovede vytvořit vlastní styl, protože lítá mezi těmito dvěma světy. Hayaovo pozitivní lidské prostředí nahradil větším množstvím zlých postav, několika nešvary moderní společnosti, a ač má stejné prostředky na animaci, schází tam ten kouzelnej nádech. Převzal některé dobré charaktery a moc svého nepřinesl, ale šikanovat ho za jeho geny nemůžu. Fantasy je to pěkné a jen utvrzuje můj názor, že Hayao je bůh :) ()
Reklama